The Project Gutenberg eBook of Hiljaisina hetkinä: Toinen kokoelma laulurunoja

This ebook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this ebook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

Title: Hiljaisina hetkinä: Toinen kokoelma laulurunoja

Author: Ilmari Kianto

Release date: November 28, 2019 [eBook #60801]

Language: Finnish

Credits: Tapio Riikonen

*** START OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK HILJAISINA HETKINÄ: TOINEN KOKOELMA LAULURUNOJA ***

E-text prepared by Tapio Riikonen

HILJAISINA HETKINÄ

Toinen kokoelma laulurunoja

Kirj.

ILMARI CALAMNIUS [Ilmari Kianto]

Porvoossa, Werner Söderström, 1898.

SISÄLTÖ:

Yöpurjehtija.

Tuulen tupia.

Laulu pilville.

Korven poika.

Ma lammen löysin.

Vihreä oksa.

Toisen oma.

Uskotulleni.

Olla mullai…

Ailin koivulle..

Idylli.

Pikku Inkerin laulu.

Heisi nuori.

Huokaus.

Rantakoivulleni.

Kotoa pois.

Tähtiyönä.

Inarin immelle.

Iltataulu Pohjanmaalla.

Pappilan tiellä.

Majan muutto.

Kesälaulu.

Kuin ruis kukkii.

Älä sinä tyttö ja älä sinä tyttö.

Lailla laineen.

Ballaadi.

Syksy-ilta.

Karjalan tyttö.

Jos luonani oisit nyt…

Lahjaton.

Eräs kirje.

Lumimyrskyllä.

En unta saa!

Metsässä järvi.

Lippa.

Helmikuun ilta.

Sytytetty — sammutettu.

Kullan renki.

Haltijat.

Kaislan kohtalo.

Piirilaulu.

Olin sairas.

Uusi kulta ja vanha kulta.

Petetty.

Seinäkantele.

Turjan tyttö.

Heikot hetket.

Oi lemmi, lemmi minua!

Hyljätyn hauta.

Tikan sauna.

Kullan ometta.

Pai, pai!

Ma muistelen kotoa kaukaisaa.

Helmille.

Kenen ottais?

Sinä ja minä.

Suomussalmi — kotiseutu.

Muistelma ulkomaalta.

Yö.

Tytön rukous.

Elokuun viime ilta.

Päiväkirjan lehti.

Yksin olen heitetty.

Miettivä.

Kun lunta sataa.

Sa lausuit hyvää yötä vain.

Miks suhiset tuuli niin kolkosti?

Yöpurjehtija.

Yötuuli lauha puhaltaa

Mun kotilahdeltain,

Viel' illan rusko punastaa

Mun valkopurjettain.

Mun purteni — se kehtoni

Ja tuuli tuutijain,

Yön taivas yksin äitini

Ja aalto, armahain!

Tuulentupia.

Hei tullos tyttöni tumman sorja,

Niin tuulehen tupamme teemme!

Kun sinä olet nuori ja minä olen norja,

Ja yhdet on ihanteemme!

Hei korkealle, hei taivahalle

Ma tyttöni nuoren nostan!

Mut jos sanot tuntuvan huimaavalle,

Niin suuteloilla sen kostan!

Hih heisuli huima, se tuuli on tuima,

Se hiuksias hulmuttaapi!

Vaan sinä olet uljas ja minä olen huima

Ja tuulessa telmiä saapi!

Ja tuulessa meillä on toivon tupa

Ja ilmassa ihanat linnat,

Ja taivaista meillä on talon lupa

Ja pilvistä pirtin hinnat!

Laulu pilville.

Pilvet, pilvet! jotka pimitätte

Suvipäivän sinitaivahan,

Ukkospilviäkö uhkaavia ootte?

Vaiko ilman impysiä vaan?

Vierikää, niin vierikää, oi pilvet,

Älkää päälleni mun pärskyelkö!

Tuoll' on tunturit ja suuret vuoret

Niitä, niitä älkää säälielkö!

Pilvet, pilvet, jotka synkistätte

Elon nuoren sinitaivahan,

Ukkospeikkojako uhkaavia ootte?

Vaiko ilman impysiä vaan?

Korven poika.

Sydänmaitani ylistän,

Korven karkeita oloja,

Miss' ei kulttuuri kuhise

Eikä eksytä edistys. —

Minä rakastan risuja,

Rotkoja ja korpimaita,

Taajaa, tummaista turetta,

Missä kontiot pesivät.

Vaan en rakasta remua,

Sivistyksen silitystä,

Sielu näissä näivettyisi,

Jos vain kauvemmin eläisi!

Rakastanpa raitapuuta,

Rakastanpa öistä kuuta

Tuolla korpien sylissä!

Rakastanpa illan tuulta,

Rakastanpa immen huulta,

Sekä paljon, paljon muuta

Mutta toisilla tuvilla!

Tuulta tunturin rakastan,

Lemmin lehtojen lemua

Äyrähillä ärjyn virran,

Kosken kuohuvan kupeella!

Ma lammen löysin.

Ma lammen löysin kesäisnä yönä

korpea astellessa,

Se silmähän siinsi kuin päilyvä helm

aamun kastehessa.

Sen lammenpa rannalle majani teen

ja kullan kihlaelen,

Ja siellä sitten onnellisna

korvessa eleskelen.

En maailman touhusta piittoa,

Vihreä oksa.

Taita, tyttö, koivunoksa,

Taita aikanansa!

Ennen kuin sen syksy syöpi

Kalman kellallansa.

Kotihisi kädessäsi en kunnian jäljessä juokse,

On mulle sulompi hiljaisuus

ja pihkan ja kanervan tuokse.

Kantele koreasti,

Somista sillä sun kammarisi,

Somista soreasti!

Koivun lehvän lemussapa

Hyvät hymnit nukkuu:

Unessa silloin kuulevat,

Kun onnen käki kukkuu.

Mitä käki kukkuileisi,

Jollei toivojansa?

Mistä immet uneksuisi,

Ellei kullastansa?

Toisen oma.

Heräsin aamulla aikuisin,

niin viesti se mulle tuodaan:

Tuhannen tunturin toisella puolen

kultani häitä jo juodaan.

Läksin ma polona pois kotoain —

Oi mitä ne linnut nyt laulaa?

Sitä ne linnut nyt laulelivat

että toinen mun kultaani kaulaa!

Kävelin, kävelin yksiksein

minä pauhaavan meren rantaa —

Oi mikä tuska ja voi mikä vaiva

viestiä tuota mun kantaa!

Istuin ma rannan kivelle

ja katselin sinistä merta —

Senpä kuohuissa seilattiin

me kuutamossakin kerta!

Silmäni täyttyi kyyneliin,

niin mont' oli muistoa mulla:

Oi miksikä kultani kummainen

et mulle tahtonut tulla?

Ja eiköhän tultuna toimeen ois

vain lemmellä lämpöisellä!

Kun ulkona syysyön myrskyt ne sois,

Mut tuvassa haastelo hellä…

Uskotulleni.

Oi ollos, ollos mun ystävänäin,

Mua murhe kun painavi kumma,

Kun orpona oon minä yksin näin

Ja toivoni taivas on tumma!

Oi lohduta lasta, mi itkuhun sai,

Kun poissa on hellyys ja hoito!

Ne luulee sen parkuvan oikusta vain,

Se siksi on heistä vain koito.

En heille ma avaja sydäntäin:

Kuin rautaanhan kalskahtaisin —

Mut sulle, oi sulle, mun ystäväin

Minä sieluni paljastaisin.

Oi emmekö käy siis siimekseen

Tän kevähän nuoren koivun?

Niin tunnustukseni sulle ma teen

Ja tunteista tummista toivun.

Ma kertoilen sullen kaiken sen,

Mikä eloni onnea estää,

Ja kuinka oon herkkä ma tunteillen

Ja kylmässä en voi kestää!

Oi ollos, ollos mun ystävänäin,

Mua murhe kun painavi kumma,

Kun orpona oon minä yksin näin

Ja toivoni taivas on tumma.

Olla mullai…

Olla mullai oma pirtti,

Oma liesi — omat orret,

Olla seinissä hilot hirret,

Hilot hirret ja kanteleet:

Niin ne mullai vieris virret,

Ilovirret sulovirret,

Niin ne mullai vieris virret,

Soisi suopeat säveleet!

Enkä aina ma oisi vainen

Kaipaavainen — surevainen,

Enkä aina ma ruikuttaisi

Kuni orpo ja onneton;

Olla kulta, mi kuiskuttaisi,

Kuiskuttaisi kauloaisi,

Niin ne surutkin suiston saisi,

Katois kaihonnat kantelon!

Ailin koivulle.

Koivu nuori, joka kasvat

Ailin akkunoita kosketellen,

Suhise, oi koivu, lempeästi

Suomen armautta kuiskiellen!

Pohjatuuli, joka riennät

Ailin koivupuuta ravistellen,

Liiku, liiku tuuli lauhkeasti,

Viestin hälle kaukaa kiidätellen!

Älköön syksyn kalman kelta

Vetreyttä sulta varastelko!

Älköön syksyn synkkä vihma

Ailin koivahaista karistelko!

Koivu nuori, joka laulat

Ailin kanteletta säestellen,

Olkoon sävelesi suloraikas

Syksyn kuutamossa kuljeskellen

Idylli.

Sininen sauhu se taivaalle kiirii,

Pääskyset lentelevät.

Tyyni on lahti, vaiti on viiri,

Haavat vain hiljaa lipisevät.

Oi mikä ilta,

Unelmain ilta,

Tuutunen tunnelmain!

Täällä mä tahdon

Elää ja kuolla

Maailman unhoittain!

Pikku-Inkerin laulu.

Tiu tau tilhi!

Mamman ryytimaassa,

Jokos sinä lensit

Syömähän taas!

Syö, syö tilhi

Punapihlajaani,

Heitä Inkerille

Pikkuisen myös!

Onko sulla kylmä?

Älä lennä poikkeen:

Minä haen vanttuut,

Turkinkin tuon!

Heisi nuori.

Heisi nuori rannallaan

Versoo viherrellen,

Aalto ainut toveri

Sen ruokkii huuhtoellen.

Ympärill' on hiljaisuus,

Aalto juurta kaulaa —

Eipä mailma aavista,

Mistä laine laulaa.

Tulee, tulee syksy-yö,

Tulee myrskyn kanssa,

Heisipuun jo riuhtaisee,

Viskaa vihassansa.

Tyynen tullen verkkomies

Siihen souteleepi:

Heisi, voi, on kaatunut!

Hän nyt havaitseepi.

Huokaus.

Oi elämäin sa erheinen,

Sa utupilvi yön,

Sa heelmä heikkoin voimien

Ja tulos turhan työn!

Ah raskasta on olla mun

Ja tieni vaikeaa,

Kun alla vaivan kirotun

Nuor' elo katkeaa!

Rantakoivulleni.

Rantakoivu, ritvakoivu,

Tuuletarten tuutima,

Vienon illan vilvehessä

Voi, kuin sua lemmin ma!

Sinä mulle riemujani

Kesä-illoin soittelit

Sinä mulle murheitani

Syksy-öinä säistelit!

Rantakoivu, lemmenkoivu,

Suomen surumielen puu,

Riemun ritva, kaihon katve,

Kauniimpi kuin kaikki muu!…

Muu se täällä maailmassa

Murtuu, jäähtyy, unhoittuu —

Eipä murru muistoistani

Kotirannan koivupuu!

Kotoa pois.

Ja koski se kohisi hiljakseen

Kuu poikanen kotoa lähti,

Ja hongat ne huuasi taivaalleen

Ja ilmeni illan tähti.

Hän ajeli kankaalla yksin vaan

Ja kyynel sen silmässä hohti, —

Hän ajeli matkalle maailmaan,

Sen outoja oloja kohti.

Niin yö hänet yllätti joutuisaan

Ja pimeni ilman pieli,

Hän muisteli mennyttä lapsuuttaan

Ja oli niin kaihomieli…

Mut aamu kun liikahti lintuineen

Ja urkeni usvasta päivä,

Hän palttua antoi jo tunteilleen:

Pois, pois sinä huoleni häivä!

Tähtiyönä.

Taivaalla on kummat tulet ja sikermiä monta —

Maailmassa on mustat yöt ja monta onnetonta.

Ihmislapsi illan tullen tähtien tarhoihin huokaa:

Oi te tähdet ikuiset, lepo mulle suokaa!

Ei voi tähdet lohduttaa, ei tietoa mulle antaa:

Miksi olen syntynyt ja minne mun kohtalo kantaa?

Taivaalla on kummat tulet ja sikermiä monta —

Maailmassa on mustat työt ja monta onnetonta.

Inarin immelle.

Tyttö tumman tunturin,

Impi inhan Inarin,

Miks et jäänyt Pohjolaasi,

Miksi heitit kotomaasi?

Eikö taivas Lapinmaan

Vielä muistu mielees vaan,

Eikö tähtein öinen valo,

Eikö revontulten palo?

Siellä sullen lasna jo

Soitti aallon huuhtelo,

Kun sa rantakoivun alla

Istuit nurmen kumpuralla.

Siellä hongat humisi,

Lumikummut kumisi,

Kun sa riensit pulkassasi

Nimikolla porollasi?

Eikö mieles sinne vie,

Minne hupis heitit sie:

Illan hennot sounti-hetket,

Virran hurjat koskiretket!

Oisit sinne tyytynyt,

Siellä oisit vielä nyt

Viiman lailla liitämässä,

Tuulen kanssa kiitämässä!

Siellä vain sun onnes ois,

Sieltä kaihot oisi pois,

Etkä tuntis maailmata —

Sivistyksen laatimata.

Etkä tietäis kuinka on

Neidon sydän rauhaton,

Kun se lentää lemmen mailla,

Aina, aina yhtä vailla…!

Lähde siis jo kotihin,

Liidä laelle tunturin,

Siellä pohja puhaltaapi,

Poskes jälleen ruusut saapi!

Siellä silmäs kirkastuu,

Vartes nuori norjistuu —

Siellä sun on tuttu seura:

Tundran tuuli, pulkka, peura!

Iltalaulu pohjanmaalla.

Vaipui jo hetkeksi vaarojen helmaan

Päivätär hohtavan Pohjolan yön,

Aallot ne uinahti sileten pintaan

Syvien vetten päilyvän vyön…

Hiljaa, oi katso, siellä hän nukkuu

Kuin punapumpulin peitossa vain!

Hengitys vienona tuoksuna huokuu

Salmia, saaria uinuttain.

Pappilan tiellä.

Pappilan tiellä on punainen silta

Ja korkea kuusikko-mäki

Muistatko, muistatko, kesä- oli ilta

Ja kukkui se kultainen käki?

Pappilan tiellä on punainen silta

Jo hiukkasen kallellansa

Siellä oon tanssinut joka pyhä-ilta

Mun nuoren neitoni kanssa.

Pappilan tiellä on punainen silta

Ja heiluva luhtaheinä —

Vaan kahden nuoren sydämmen silta

Se seisoo kuin vuoren seinä!

Majan muutto.

Kuuleppas sinä kultani

Jos Lappihin muutettaisiin:

Järven rannalle, vuoren kannalle

Majamme rakettaisiin!

Siellä me yhdessä kodan uksella

Iltaisin istuttaisi,

Peuran tiuku kun jängältä sois

Ja revontulet roihuaisi.

Siellä me rantoja kesäisnä yönä

Sotkina soudeltaisi,

Hilpeän laulumme tunturituuli

Kauvaksi kuljettaisi.

Päivä ei laskisi milloinkaan,

Vaan yölläkin ylvästeleisi,

Hohdossa loimuvan keträn sen

Sinilampemme uinaeleisi.

Ja mitä me siitä huolittais

Jos majamme matala oisi:

Matalan majankin permannolla

Kätkyt se liekkua voisi!

Kesälaulu.

Ja nyt on kesä ja nyt on lämmin

Ja kuusessakin on kukka,

Ja nyt on heinässä hilpeät helpeet

Ja kahleitta impeni tukka.

Ja nyt on lintujen liiton aika

Ja kielojen kukinta-aika,

Ja vetreän metsän läpitse käy

Nyt vanamon tuoksun taika.

Ai auterepilvessä aurinko paistaa,

Ja tuulet ne lahdella untuu,

Ja karja se kaahlovi kaihloja syöden,

Ihan ihmeitä ilmassa tuntuu.

Ja nyt on kesä ja nyt on lämmin

Ja tyttö on avojalka —

Ja ei tällä poijalla paijat paina,

Kun kulkee se uima-rantaan!

Kun ruis kukkii.

Heilimöi, heilimöi,

Halmehemme heilimöi!

Ruis se siellä lauleleepi

Hupaisesti hulmuten.

Irja impi, lieto lintu,

Lähtekäämme kedolle,

Käsitysten kävelkäämme

Aaltoovalle pellolle!

Joudu, kallis, joudu pois,

On kuin koko ilma sois.

Humiskaa te sorjat pellot,

Laulakaa te tähkäpäät,

Soikaa nurmen sinikellot,

Kilvan kaikki heliskäät:

Heilimöi, heilimöi,

Halmehemme heilimöi!

Älä sinä tyttö ja älä sinä tyttö!

Älä sinä tyttö ja älä sinä tyttö,

Älä sinä metsähän lähde,

Kun olet koito ja kun olet keito

Sen sydämmen surusi tähden!

Älä sinä tyttö metsähän lähde,

Kun olet yksinäsi,

Vaan lähde sä sitten kun kerralla käy

Sun ainoa ystäväsi!

Aution metsänpä keskellä

On tyttöni linnunlainen:

Se riksuttaa ja se raksuttaa

Ja se on niin surevainen!

Lailla laineen.

Mua lemmit, luulen, lailla lainehen,

Mi rantain hietikoita rakastaa:

Se huuhtoo santaa, armahasti suutelee —

Mut liittoa ei lujempaa se koskaan tee!

Ballaadi.

Lintu lenti taivahalla

Poika souti kuutamalla.

Järvi tyyni oli vallan,

Soilta sauhus usvat hallan.

Kultoaan hän vuotteli,

Kuunteli ja huuteli…

Sankka, synkkä sumu on,

Vesi viekas, pohjaton.

Rakkaus on synkempi,

Rakkaus on syvempi.

Lintu liitää taivahalla —

Poika lepää aaltoin alla.

Syksy-ilta.

Syksy-ilta, synkkä, musta,

Mieli vailla virvoitusta…

Taivahilla vyöryilevät

Pilvet raskaat, sateiset.

Mulla matka maailmalle,

Sinne aina ankaralle;

Maantie pitkä sydänmailla,

Taipaleet niin autiot…

Suot on suuret soiluvaiset,

Ojat syvät, ouruvaiset;

Musta multa mustaa vettä

Ikävästi pursuttaa.

Näillä soilla kasva eipä

Suuren mailman mahtileipä:

Korte vain ja vaivaiskoivu

Täällä kasvaa kituen.

Karjalan tyttö.

Lipise, lipise järven laine,

Kohise korven koski!

Tyttöni mun on karjalainen

Ja punainen sen on poski.

Tytölläni on sirkut silmät

Ja suortuvat ilman paulaa,

Tyttöni nuoren olkapäillä

Kevään leivoset laulaa.

Kun minä vien sen venheeseen

Ja kiertelen saaren rantaa,

Sorsat sen jäljessä soutelevat

Ja kaihonsa hälle kantaa.

Kun minä nostan sen keinuhuni

Ja kiikutan tahdillensa,

Kuuset sen kutreja riitelevät

Ja heiluvat hiljallensa.

Lipise, lipise lemmen laine,

Kohise onneni koski!

Tyttöni mun on karjalainen

ja punainen sen on poski.

Jos luonani oisit nyt…

Jos neito sa sinisilmä

Nyt luonani oisit vain,

Niin oisi ei ikävä mulla

Ja turtuis en tuskissain.

Ma silmäni ummistaisin,

Pään sylihis painaisin,

Ja sinulle yksin kaikki

Minä huoleni haastaisin.

Et tiedä sa kultakutri,

Miten tyhjä mun eloni on,

Mut rinnalla sun se oisi

Niin täysi ja kaihoton!

Lahjaton.

Mit' itkee illan hyttynen?

Se itkee pienuuttaan:

Se lentäis halki ilmojen,

Mut eipä jaksakkaan.

Se näkee pääskyn, jolla on

Niin nopsat siipyset,

Se pyrkis samaan rientohon,

Vaan suo ei lentimet.

Mut pääsky, pääsky leijaa vaan

Sen minne mieli vie,

Se vuoroin viistää taivaan, maan

On ääretöin sen tie!

Mit' itkee illan hyttynen?

Se itkee turhuuttaan;

On heikko sillä siipynen

Ja lahja laiha vaan.

Eräs kirje.

Säilytä siveä sielu,

Varjele valo elosi!

Se on kaikista suloisin,

Elon ehdoista etevin.

Älä leiki liekin kanssa,

Tulen kanssa tuhraele,

Kipinästä tuli syttyy,

Säkenestä sauhu sankka

Iäti saat sammutella,

Eikä sammu sittenkänä!

Vaan jos sammuukin lopulla,

Niin on jälki min näköinen?

Voi! se jälki on järeä,

Paloraunion näköinen…

Henkehen se leiman lyöpi

Rajummin kuin ruumihisen.

Siksi kiitä virkku sielu

Luojoasi luonnistasi!

Ettei sullen se suennut,

Mikä monta murehutti,

Elämässä erehytti

Ja kohtaloissa katkeroitti.

Mutta varro jo varahin,

Tarkastele, tutkistele

Kaikki sielusi sisältö,

Olentosi ongelmaiset:

Oletko sinä min näköinen?

Oletko sinä min tapainen?

Onko kaikki oikeassa,

Salaseikatkin sovussa?

Onko puhdas sun povesi,

Ja sun rintasi rikoton?

Näitä tutki sa toesti,

Ajattele ainaisesti,

Ällös konsana unohda

Vaikka hyvinkin kävisi!

Lumimyrskyllä.

Tuulen, tuiskun lapsi oon,

Vaikka kirkot kaatukoon!

Vaikka kaikki

Talot valot

Lumiryöppyyn sortukoon!

Voiman tunnen rinnassain —

Myrskyssä sen tunnen vain

Tuulispäissä

Jättiläissä

Temmeltelen riemussain!

Hei sä myrsky möyrysää,

Talven tyttö hurjapää!

Sä se vasta

Luonnon lasta

Oikein taidat viihdyttää!

En unta saa!

En unta saa, kun kuudan kirkas päilyy,

Ja yöhyt tyyni on ja taivas sininen,

Mun sielussani kummat kuvat häilyy

Ja mullen soipi harppu salainen,

En unta saa! En unta saa!

Ma valvon vain ja haudon haaveitani,

Ja mietin elämää ja ongelmia sen,

Ma muistan mennehiä vaiheitani

Ja kuonaa kuluneiden vuosien.

En unta saa! Ja valvon vaan!

En unta saa, kun tunnen kuinka palaa

Taas lemmen liekki uus mun rinnassain,

Se vaatii, vaatii lemmen pyhää valaa

Ja suurta muutosta mun elossain…

En unta saa! Ja valvon vaan!

Metsässä järvi.

Metsässä järvi ja vihreä ranta

Ja rannalla rauhainen kota —

Sinne sä kerran minut, oma kultani,

Kanssasi asumahan ota!

Rannalla siellä on punainen ruuhi

Ja ruuhessa istuinta kaksi —

Ei sinun kanssasi, hyvä oma kultani,

Elo tule ahtahaksi!

Ruuhessa siinä on rusevat airot

Ja niillä me soudamme kahden,

Kun onpi tyyni ja paimenen luikku

Soi yli mökkini lahden.

Ruuhessa laulaa ihana impi

Ja rinnass' on kukkia tuomen —

Ja näinpä me soudamme suvisessa yössä

Kunnekka koittaa huomen!

Lippa.

Lippa! Lippa! Voi herranterttu,

Kuinka se Lippa suloinen on!

Aivanhan pääni on pyörryksissä

Ja tunteeni lämpö on lausumaton.

Herranterttu ja herranenaika!

Ristissä käsin ma katselen vain,

Kuinka hän keikkuvi loimuvin silmin

Hiuksia pitkiä huiskuttain.

Mut kummallista, se kummallista

Että mun lempeni kestää vaan,

Vaikka hän villinä kättäni vieroo —

Suudelmasta ei puhettakaan!

Hah, hellanletta ja hulivilihupsu!

Kuulkaa hellintä kertomustain:

Hyvää-yötä kun toivotti Lippa

Hapsia hiukan sen hipasta sain!

Helmikuun-illa.

Ja niin on lauha ja lämpöinen

Tämä Suomeni talvinen ilta,

Ja niin on hellä ja hiljainen

Tuo tuiskukin taivahilta.

Ne on keijuset keveät, pellavapäät,

Jotka ilmassa ilakoivat,

Ne tanssivat talven riemua näät

Ja sen kauneutta karkeloivat.

Ja tanssiessaan ne laulavat vaan:

Me lapsia olemme Lapinmaan,

Ja meitä on sangen monta!

Nuo tuulettaret ja ilmattaret

Ja satujen suopeat unettaret

Ne meidän on siskojamme.

Jos väsyvi ken, me otamme sen

Ja laskemme untuvapatjoillen

Ja peitämme pehmoisesti!

Niin niin on lauha ja lämpöinen

Tämä Suomeni talvinen ilta,

Niin niin on hellä ja hiljainen

Tuo tuiskukin taivahilta.

Ne on keijuset keveät, pellavapäät,

Jotka ilmassa ailakoivat,

Ne tanssivat talven riemua näät

Ja sen kauneutta karkeloivat.

Sytytetty — sammutettu.

Sytytin, sytytin kynttilän kerran

Ja annoin sen kultani käteen:

"Tuossa on sulle nyt kynttilä,

Jonka valossa hyvästi näkee!"

Katsoin ja katsoin, ja kultani kuiskas:

"Liian sen sydän on suuri!

Loimuten liekki sen leimahtelee,

Vaan loppuvi välehen juuri."

Odotin, odotin seitsemän vuotta,

Tarjosin kertaa toista:

"Liiaksi pieni sen sydän nyt on,

Ei liekki sen kylliksi loista!"

Sammutin, sammutin kynttilän kurjan

En sitä sytytä ikään —

Kultani silmiä valaista ei

Voi maailmassa nyt mikään!

Kullan reki.

Kullan reki rakettihin rannan raitasista,

Kaplahat sen kaattihin nuorista kuusosista.

Kullan reessä aisat ovat ahon pihlajista,

Saverikot siinä soivat valkokoivusista.

Kullan reessä sepipuut on punapaju-puusta,

Liistehet sen liistettiin kotilaakson suusta.

Kullan reki valmistui jo varhain maaliskuussa,

Kun nuo helohanget soi ja mahla juoksi puussa.

Tule, riennä oma kulta, nouse noutajaksi,

Piikas pieni odottaa sen rekes laulajaksi!

Haltijat.

Kipsutellen,

Kapsutellen

Hiihti herra kinosten;

Sipsutellen,

Hipsutellen

Hiipi impi kukkaisten.

Kumpuralla

Kuusen alla

Kohtasi ne toisiaan,

Kättä löivät,

Kyynelöivät,

jälleen yhteen tultuaan.

Päivä loisti;

Metsä toisti

Kuiskeet luonnon haltijain:

Virrat aukes,

Lammet laukes

Suihkannasta suudelmain.

Nilkutellen,

Nyyhkytellen

Poistui herra kinosten;

Hymyellen,

Hehkuellen

Tanssi impi kukkaisten.

Kaislan kohtalo.

Kaisla rannallansa soi

Ja aallokossa itki,

Talvi sai ja jään se toi

Ja kaislan tuohon kytki.

Nyt ei kaisla keikukkaan,

On jäykkä vain ja jäässä,

Se silloin tällöin vonkuu vaan

Nyt talven tuiskusäässä.

Mut kevätsää kun kerran saa

Ja järven jäät ne liikkuu:

Tuo kaisla kylmä katkeaa

Ja lautan päällä kiikkuu.

Kai kaisla silloin parahdat,

Kun hyöky pääsi leikkaa,

Kai kevättuulta kirahdat

Kun lennät kuperkeikkaa!

Oi kaisla! Miksi kaunaa noin

Sull' luonto äiti kantaa,

Kun sinut surmaa suuteloin,

Vaan muille hengen antaa?

Piirilaulu.

Huojui, huojui suuri honka

Kaiskun kankahalla —

Keikkui, keikkui nuori neito

järven rantamalla.

Kaatoi, kaatoi tuima tuuli

Hongan kankahalta —

Ryösti, ryösti raivo kulta

Neidon rantamalta.

Olin sairas.

Olin sairas ma aivan ja hoitoa vailla,

Koko maailma musteni silmissäni…

Miks tullut et luokseni silloin?

Miksi?

Olin sairas, niin sairas ja hellyyttä vailla

Ja houriossain minä huutelin sua…

Miks tullut et luokseni silloin?

Miksi?

Sua huutelin päivin, sua huutelin öisin,

Sua tuskani haaveissa suutelin myös…

Voi miksi et tullunna silloin?

Voi miksi?

Minä rukoilin taivasta, kohtalon herraa

Minä pyytelin henkiä helvetin yön…

Et tullunna luokseni kuiten!

Et tullut!

Uusi kulta ja vanha kulta.

Uusi kulta kumuin kulki

Virmo-varsallansa —

Vanha kulta vaelteli

Sokealla tammallansa.

Uuden kullan varsalla

Oli kultakulkusetkin —

Vanhan kullan tammalla

Vaskesta oli netkin.

Uuden kullan varsan tiuvut

Soi kuin sinikellot,

Suviruis kun heilimöi

Ja aaltoo ahopellot.

Vanhan kullan tamman tiuvut

Rämisten ain soivat,

Pahan mielen mulle vain

Ja harmin tunnon toivat.

Uuden kullan otin minä

Avosylin vastaan —

Vanha kulta valitteli

Lailla lahorastaan.

Petetty.

Silloin olin minä onnellinen kun olin kultani kanssa,

Kulta se minua haastatti kuin lempilintuistansa.

Niin, silloin olin minä onnellinen, kun minun kultani sanoi:

Ole sinä mun ja minä olen sun! ja rukoillen mua anoi.

Ja minä olin hänen ja hän oli mun ja taivas se meitä vain kuuli,

Ja kummun kuusessa käki soi ja hiljaa humisi tuuli.

Vaan sitten olin minä onnetoin, kun hän minut jätti ja heitti —

Silloin itkin mä itseksein ja yö minun sieluni peitti:

Oi sinä kultani kumminkin, miks houkutit hentoa lasta?

Tulkoon turma nyt sullekkin ja tuomio taivahasta!

Seinäkantele.

Syksy-yöhöt, murhan musta,

Mistä löytäis lohdutusta…

Oi jos edes yksi tähti

Mulle tietä valaiseis!

Kuljen, kuljen kärrylöissä,

Hetki lie jo puoli-öissä.

On se elo sentään ontto,

Kumma, kurja, pimeä…

Hiljaa! Kuule! — Mistäs soitto?

Mistä ääni outo, loitto,

Väristen kuin orpolapsi

Yössä alkoi valittaa?

Surumielin tuota kuulen:

Ei! ei oo se humu tuulen,

Vaan on vaskikieli yksi

Mökin seinään lyötynä.

Siinä se on pieni peikko —

Viime vaskikieli heikko

Jäänyt Väinön kanteleesta

Yksin yössä raikumaan!

Töllin poika rimpisuosta

Löysi sen ja kohta tuosta

Seinäkanteloisen laati

lloks' iltapuhteitten.

Sitä myöten kuni tuulee,

Vaskikielen hälyn kuulee;

Jääpi kuuntelemaan tuota

Yksinäinen matkamies.

Turjan tyttö.

Ruijan rannalla Jäämeren seljältä raittihisti tuulee,

Tuulen huminata siellä yöt ja päivät kuulee.

Tuntureita Turjan tyttö peurallansa kiitää,

Kinoksissa pulkka kierii, lempeästi liitää.

Tuisku mailla myllertää jo risukoissa riehuu,

Tunturilla tuulispäissä heilani helmat liehuu.

Tuntureilla talvisaika on kuin kuohuva koski,

Mutta siellä sirkeneepi pulmuseni poski.

Kuule, kuule noita-neito, ota minut myötä,

Sinun kanssa katsella ma tahdon Lapin yötä!

Heikot hetket.

Kun heikot hetket mua lyö,

Kun päiv' on musta niinkuin yö

Ja tuska suurimmillaan,

Ma silloin epätoivossain

Käyn eteen lapsuus-jumalain

Näin hälle lupaellen:

"Oi taatto suuri orpojen,

Jos autat nyt, niin koskaan en,

En koskaan sua hylkää!

Ma muutan muodot elostain,

Ma raastan raiskat sielustain,

Ja halvat halut heitän!…

Ma synnin saastan povessain

Lyön pirstaksi ja suurta vain,

Vain suurta suosiellen,

Ma hyveen teitä kulkien

Ja paheen portit sulkien

Näin pyhään pyrjin vainen!…

Voi Jumalain, voi auta nyt!

Jos autat nyt, en elänyt,

En elänyt ois turhaan:

Tää elo vielä kukoistais,

Tää korsi vielä voiman sais

Ja heelmät hellät kantaisi…"

Noin rukoilen, ja Jumalain

Mun kuulee kurjan rukoustain

Ja avun mulle antaa —

Mut voipa voi! tuo ihminen

On kehno kaiku jumalten,

Maan multaa matalampi!

Kun onnen hetket näet sen lyö

Ja poistuu epätoivon yö

Ja päivä sille paistaa,

Silloinpa silloin unhoittuu

Tuo heikkoin hetkein parkusuu,

Sen lupaus, sen päätös…

Ja alttarilla maailman

Taas suurisuisna suitsutan

Ja nauran Jumalallein

Ikäänkuin ois tuo Jumalain

Mua varten luotu orja vain,

Mi totteli, kun käskin!

Kun heikot hetket taas ne lyö

Ja taasen tulvii turman yö

Mun kehnon rintahani:

Niin tokko enää uskallan

Valittaa eessä Jumalan —

Hän eikö minut kiroo?

Oi lemmi, lemmi minua!

Oi lemmi, lemmi minua!

Ma menehdynhän näin,

Vain sinusta, vain sinua

Nyt huokuu elämäin!

On päivyt turha, ellen saa

Sua lasnain tuudittaa,

Työ rauhaton ja katkeraa

Sua vailla vaeltaa.

Jos hiukses hienot hulmahtais

Mun vasten poskeain,

Ja pääsi pieni uinahtais

Ees hetken helmassain:

Niin sua, oi kuinka hiljakseen

Tää käsi koskettais!

Ja huulet mulla rukoukseen

Luo Luojan sopertais…

Hyljätty hauta.

Kun ma täältä kuolen pois,

Ei mua kukaan itke,

Eikä rikkaruohoja

Mun haudaltani kitke.

Rikkaruohot rehoittaa,

Ristinikin peittää,

Kukkakurjan tuuletar

Vain salaa sinne heittää.

Näinpä hauta hyljätyn

Unhossaan saa olla,

Kulkukoirat toisinaan

Sen ulvoo nurmikolla.

Tikan sauna.

Kuljin tietä tiepottelin —

Kuulin tikan takovan:

Mitä sinä, tikka rukka

Siinä nyt noin askaroit?

— Puita tässä pilkon vaan!

Mitä sinä niillä puilla?

— Saunoani lämmitän!

Missä sulla sitten sauna?

— Tuolla notkon pohjalla!

Onko hyväkin se kyly?

— Kyly kaunis, kultainen!

Kuka sulle löylyn lyöpi?

— Sirkka neito simasuu!

Sekö pääskin peseleepi?

— Sepä se, no kukas muu

Kukas siroo suortuvasi?

— Palokärki parku-ämmä,

Hornan musta ruotimuori,

Sadesäiden rääkylintu,

Pilven airut punapilkka.

Kullan ometta.

Oman kullan ometassa lehmät lempeäst' ammuu,

Sinne mun tyttöni illoin käy, ei päre tuulessa sammu.

Oman kullan päreessä on sysimusta karsi,

Oman kullan ometassapa lumenpuhdas on parsi.

Tyttöni lypsää lehmyttään, tuota Rimmenruusuansa,

Lauhkeasti laulelee hän hapset hajallansa.

Noin hän siinä laulelee: hei tuulan tuulan teijaa!

Tämä tyttö hyvä on ja sit' ei pojat veijaa!

Pai, pai!

Pai, pai,

Vys, vys…

Pikku Maikki,

Äidin Maikki,

Istuu tuvan portahilla

Hypitellen,

Hyssytellen

Nukkeansa nukutellen.

Pai, pai,

Nuku nyt!

Pikku Maikki,

Mamman kaikki,

Tuonoin oli talosilla

Riemussansa,

Tolkussansa

Hyvän naapur-Kallen kanssa.

Pai, pai

Nuku jo!

Pai, pai, pai,

Vys, vys, vys!

Pikku Maikki,

"Lehmi-Maikki"

Kera käypi lypsylläkin

Kallen kanssa

Rakkahansa

Lämmintä maitoo juomassa.

Ma muistelen kotoa kaukaisaa.

On syksyn pimeys, synkeä sää,

Niin sankkana satavi pilven pää,

Ja tuuli se katuja pyyhkielee

Ja nurkissa vonkuu ja nyyhkielee…

Ma muistelen kotoa kaukaisaa,

Kuin sielläi ne tuulet nyt tuivertaa,

Ja kuinka lie komean kolkkoa yö,

Kun aallot mun kotoni rantoja lyö.

Niin: vaaralla siellä se pappila on,

Se vanha ja ränstynyt, korjaamaton,

Niin tummana seisovi kartano tuo,

Ja isäni huone vain valoa luo.

Hän lamppunsa ääressä istuvi siin,

Ja miettivi saarnaansa hartaana niin,

Mi hiljaisuus, mikä tyhjyys, voi!

Vain ulkoa myrskyn sävelet soi.

Ja keittiön kammaristapa myös

Yks kynttilän valkea vilkkuvi yöss':

Mun äitini siellä on puuhissaan,

Nyt sukkia parsivi huolissaan.

Vaan saliss' ei tulta näy laisinkaan,

Sen ovi on hiukkasen ravollaan,

Ja forttepiaanoa kummissaan

Kissanpoika se näppivi vaan.

Mutta kun muistan sun "vanha puol'"

Täyttävi rintani riemu ja huol':

Siellähän kesäni, jouluni ain

Asunut oon kuni ruhtinas vain!

Nytpä se huoneeni autio on,

Tomussa kielet on kantelon,

Seinällä riippuvi pyssy ja vyö,

Hyllyllä hiiret leikkiä lyö…

Ma muistelen kotoa kaukaisaa

Ja mieleni suruiseksi niin saa,

Ma kuuntelen sateen solinaa,

Ja sieluni kolkkoja aavistaa…

Helmille.

Salli, Helmi, hulmahella

Hiukses vapahasti,

Kesätuulen tuuitella

Anna lauhkeasti!

Luojan lykky neittä nuorta

Paljon pakeneepi,

Jos se sorjat suortuvansa

Solmuun siteleepi!

Eikä ota, eikä huoli

Sitä neittä sulho,

Joll' on kassa katkettu

Tai kukkura kuin kulho.

Senpä immen, lippakengän

Poijat vainen korjaa,

Joka kassaa kanteleepi

Liehuvaa ja norjaa!

Kenen ottais?

Kotikorven rinteillä

on paljon marjamaita

Kotikylän tyttöjä

on paljon tarjokkaita.

Marjamaat on paikotellen

tiheää ja harvaa —

Kenen ottais poika nuori,

itsekään ei arvaa!

Sinä ja minä.

Sinä se oot kuin vihanta tammi

Rannalla vilppahan virran vaan:

Elämän nesteitä ehein juurin

Juopi se nisistä mehevän maan.

Päivästä päivään latva sen nousee,

Nuorena nuojuu se taivasta päin,

Lehvien alla lyö leikkiä immet,

Niin armas on siimeksessä sen näin.

Aamu on koituva, jolloin se laulaa:

"Kuningas muiden ma puiden nyt oon

Mun ikihuminan rinnalla toisten,

Honkainkin humina vaijetkoon!"

Minä se oon kuin riutuva raita

Reunalla kuohuvan kosken vaan,

Elämän mehuja ruhjotuin juurin

Imee se rinnasta kalliomaan.

Eipä sen elämä eisty, ei kartu,

Eipä sen oksat versoa voi,

Eipä sen lehvät varjoksi vartu,

Ei ilokantelot alla sen soi.

Vaan sen latvapa kuihtuu ja kuivuu,

Kelmeenä pilviin se käyristelee,

Silloin ja tällöin muuttaja-linnut

Oksan lengolla levähtelee.

Eikä sen humina kauvaksi kanna,

Juurella ken lie, kuulevi sen,

Kuulevi kuinka se voihkien yhtyy

Pauhuun aaltojen, kuohuvien.

Ilta on tuleva, jolloinka raita

Kitisten kaatuvi kallioltaan,

Ei sitä syysyön myrskytär taita,

Itse se taittuvi heikkouttaan.

Suomussalmi — kotiseutu.

Suomussalmi — kotiseutu,

Tervan, pettuleivän maa,

Taasko jylhät korpimaasi

Polo poika nähdä saa!

Taasko järves musta aalto

Kolkoin äänin rantaas lyö,

Taasko kaihon pohjattoman

Nostaa kuulas kesä-yö!

Täällä vainen tervapurret

Puhkoo vettä vellovaa,

Täällä lumirinta-kuikka

Laulaa virttä haikeaa.

Eipä keinu kullan purtta,

Eipä liiku lintuain,

Yksin yössä polo poika

Lainehia laskee vain!

Suomussalmi — surun salmi,

Autioiden soiden maa,

Sua kuiten korven poika

Kaihoissaankin rakastaa!

Muistelma ulkomaalla.

1.

Oi muistatko tuloa vieraalle maalle,

Kun syreenit kukki ja sisava soi —

Niin outoa mulle siell' oli kaikki,

En unhoittaa sitä kevättä voi!

Ma nuorena saavuin syntymämaastain

Ens kertaa ja yksin nyt maailmaan,

Ja mull' oli rinnassa pelko ja kammo:

"Oi minne nyt poloinen joutunenkaan!"

Vaan siell' oli vastassa ystävän lämpö

Ja kohtelu hertas ja kotoinen!

Ja vaikk' olin vieras ja vaikk' olin vento,

Ma sain kuni sarjahan omaisten.

Ne veikaten vei minut veljeksensä

Ja istutti seurahan parhaimpaan,

Ja riemuiten kaikki he kyseli multa

Nyt kuuluja suloja Suomeni maan.

Niin vapaasti vallan ja peittelemättä

Ma kertoa sain yhä uudestaan:

Kuin vuolaat sen virrat, kuin pitkät sen päivät

Ja millaiset yöt tuhatjärvien maan!

2.

Oi muistatko iltoja vieraalla maalla,

Kun hämärä syntyi ja kohosi kuu!

Ma istuin sun majasi ikkunalla,

Ja hiljaa suhisi poppeli-puu…

Ja mull' oli mukana Karjalan kannel,

Se ainut kumppani loihtujen maan,

Voi kuinka sen sävelet kelpasi sulle,

Kun kansani lauluja soittelin vaan!

Sa syntynyt olit Kaukaasian maissa

Ja etelän vertakin suonissas ui —

Mut Suomen kannelta soiteltaissa

Sun sielussas Pohjola vain kuvastui!

Ja monta kertaa sa lausuit mulle:

"Oi Suomeen, Suomeen päästä jos vois!"

Ah, siitä on kulunut päiviä paljon,

Mut on kuni äänesi vielä se sois…

3.

Ja muistatko retkiä vieraalla maalla,

Kun aroja aavoja astueltiin,

Kun vainion yllä vilisi auer

Ja katseemme katkesi äärettömiin…

Ne tunteita mitähän loihtivat sieluun

Nuo Venäjän lakeat laitumet vaan!

En tiedä, mut kunnioittain minä muistin

Googolin itkemän isien maan.

Yö.

Yö niinkuin tumma enkeli

Maan päälle laskihen

Ja hiljaa utusiivillään

Noin hämyyn peitti sen.

Ja tuli vetten tyyneys

Ja tuulten uinahdus,

Ja rauetessa ruskojen

Soi metsän huokaus.

Oi yö! ma silloin huudahdin,

Sa yöhyt kotimaan,

Kun sinut näen, niin elämä

On unta mullen vaan!

Tytön rukous.

Kulta onpi ampumassa,

Kullan koira haukkumassa —

Minä tyttö kotisalla

Varron kultaa vartomalla:

"Älä sinä kultani, älä vain,

Älä ammu oravaista!

Ken se kuusen latvassa

Kävyt sitten maistaa?

Älä sinä kultani, älä vain

Jänisparkaa sihtaa!

Kenpä jänön poikasille

Sitten antais vihtaa?

Älä sinä kultani kuolettaa

Sinisorsaa koita!

Kukas sitten sorsan pojat

Uittelee ja hoitaa?"

Eipä kuullut kultani

Hennon huuteloita:

Palas julma saaliineen,

Pyysi suuteloita.

Elokuun viime ilta.

Niin mietteissään nyt seisoo meidän metsä

Syyskuutamossa hiljaa kylpiellen,

Ma kotimäelläni katson, katson,

Yön tyyneyttä tuota ihmetellen.

Ei kesän vihanuus oo kuiten kuollut,

Jos koivua jo syksyn kultaa kelta,

Ja vielä eilen näin mä täällä pääskyn,

Mi viserteli riihen katokselta.

Mut mistä hiljaisuus nyt aivan outo?

Ja tämä kylmä, kirkas kuutama? —

On niinkuin kaiken tässä aavistaisin,

Vaan niinkuin ei ois siihen sanoja…

Päiväkirjan lehti.

Kuutamossa kuljen —

Kärsimystä tunnen,

Rinnallani on

Paino kohtalon.

Ken mua muisteleisi,

Säälis, kaipaileisi,

Kenpä hellä ois,

Lohdutusta tois?

Ei! Nyt näen sen varmaan

Tieni surun harmaan:

Kuolla jos jo vois,

Parempi se ois!

Kuutamossa kuljen —

Kärsimystä tunnen;

Rinnallani on

Paino kohtalon.

Yksin olen heitetty.

Yksin olen heitetty

Kuin louhirannan kukka:

Eipä sen vierellä vihertele

Se raitis nurmen nukka.

Aallot sille pauhailee

Ja suuret tuulet ärjyy,

Sitä se tumma kuuntelee

Ja viluissansa värjyy.

Jos se saisi hoidon muun

Ja pääsis taimitarhaan,

Sekin kukka kukoistais,

Ei kuihtuis liian varhaan.

Kunpa rantaa asteleis

Se hellä nuorukainen,

Ehkä koidon korjoais

Ja ottais angervaisen…

Yksin olen heitetty

Kuin louhirannan kukka,

Vierellä sen vihertää

Vain pajupensas rukka.

Miettivä.

Minä mietin ja mietin ja huokailen

Ja selville koskaan pääse ma en.

Minä mietin kohtalon kovuutta

Ja huokailen eloni turhuutta.

Mikä se otti mun onneni?

Ja mikä se estävi elämäni?

Itse ma hukkasin onneni tien —

Itsekkö kuiten ma syyllinen lien?

Minä mietin ja haudon ja huokailen

Ja selville koskaan pääse ma en.

Kun lunta sataa.

Hiutaleet ne heijaa,

Heija leija vain!

Lemmen tunne leijaa

Mulla sielussain.

Kullan luota kuljen,

Hiljaa hyräilen,

Silmät umpeen suljen,

Häntä muistelen.

Oi sä lumituisku,

Lieto, pehmoinen!

Oi sä immen muisku,

Immen puhtoisen!

Sa lausuit hyvää-yötä vain.

Sa lausuit hyvää-yötä vain

Ja suljit oves kiini,

Ma katsomaan jäin jälkehes

Ja vaivuin aatelmiini.

En kammioosi tohtinut

Niin myöhään enää tulla…

Sun katsettas ma muistin vaan —

Se kuni syytti sulla.

Ma kuuntelin ja kuulin kuin

Sa siellä itkit hiljaa —

Noin kastelee, ma aattelin,

Syyssade pientä liljaa…

Voi, silloin heltyi sieluni

Ja suli sydän sulle:

Sua rakastan, sua rakastan!

Oi, anteeks anna mulle!

Miks suhiset tuuli niin kolkosti?

Miks suhiset tuuli niin kolkosti

Mun majani ympärillä?

Niin täytät sieluni murheilla

Ja aatteilla ikävillä.

Sun sointias lasna jo kuuntelin

Kun kehdossa keinuelin,

Sua milloin pelkäsin, ihailin

Tai kainona kummastelin.

Sua enkelikseni kuvailin,

Mi öin mua valvatteli,

Se vuoroin siunasi laulullaan

Ja vuoroin varoitteli…

Miks suhiset tuuli niin kolkosti

Mun majani ympärillä?

Mun sieluni täyttyvi murheilla

ja kuvilla hämärillä.

*** END OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK HILJAISINA HETKINÄ: TOINEN KOKOELMA LAULURUNOJA ***

Updated editions will replace the previous one—the old editions will be renamed.

Creating the works from print editions not protected by U.S. copyright law means that no one owns a United States copyright in these works, so the Foundation (and you!) can copy and distribute it in the United States without permission and without paying copyright royalties. Special rules, set forth in the General Terms of Use part of this license, apply to copying and distributing Project Gutenberg™ electronic works to protect the PROJECT GUTENBERG™ concept and trademark. Project Gutenberg is a registered trademark, and may not be used if you charge for an eBook, except by following the terms of the trademark license, including paying royalties for use of the Project Gutenberg trademark. If you do not charge anything for copies of this eBook, complying with the trademark license is very easy. You may use this eBook for nearly any purpose such as creation of derivative works, reports, performances and research. Project Gutenberg eBooks may be modified and printed and given away—you may do practically ANYTHING in the United States with eBooks not protected by U.S. copyright law. Redistribution is subject to the trademark license, especially commercial redistribution.

START: FULL LICENSE

THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE

PLEASE READ THIS BEFORE YOU DISTRIBUTE OR USE THIS WORK

To protect the Project Gutenberg™ mission of promoting the free distribution of electronic works, by using or distributing this work (or any other work associated in any way with the phrase “Project Gutenberg”), you agree to comply with all the terms of the Full Project Gutenberg™ License available with this file or online at www.gutenberg.org/license.

Section 1. General Terms of Use and Redistributing Project Gutenberg™ electronic works

1.A. By reading or using any part of this Project Gutenberg™ electronic work, you indicate that you have read, understand, agree to and accept all the terms of this license and intellectual property (trademark/copyright) agreement. If you do not agree to abide by all the terms of this agreement, you must cease using and return or destroy all copies of Project Gutenberg™ electronic works in your possession. If you paid a fee for obtaining a copy of or access to a Project Gutenberg™ electronic work and you do not agree to be bound by the terms of this agreement, you may obtain a refund from the person or entity to whom you paid the fee as set forth in paragraph 1.E.8.

1.B. “Project Gutenberg” is a registered trademark. It may only be used on or associated in any way with an electronic work by people who agree to be bound by the terms of this agreement. There are a few things that you can do with most Project Gutenberg™ electronic works even without complying with the full terms of this agreement. See paragraph 1.C below. There are a lot of things you can do with Project Gutenberg™ electronic works if you follow the terms of this agreement and help preserve free future access to Project Gutenberg™ electronic works. See paragraph 1.E below.

1.C. The Project Gutenberg Literary Archive Foundation (“the Foundation” or PGLAF), owns a compilation copyright in the collection of Project Gutenberg™ electronic works. Nearly all the individual works in the collection are in the public domain in the United States. If an individual work is unprotected by copyright law in the United States and you are located in the United States, we do not claim a right to prevent you from copying, distributing, performing, displaying or creating derivative works based on the work as long as all references to Project Gutenberg are removed. Of course, we hope that you will support the Project Gutenberg™ mission of promoting free access to electronic works by freely sharing Project Gutenberg™ works in compliance with the terms of this agreement for keeping the Project Gutenberg™ name associated with the work. You can easily comply with the terms of this agreement by keeping this work in the same format with its attached full Project Gutenberg™ License when you share it without charge with others.

1.D. The copyright laws of the place where you are located also govern what you can do with this work. Copyright laws in most countries are in a constant state of change. If you are outside the United States, check the laws of your country in addition to the terms of this agreement before downloading, copying, displaying, performing, distributing or creating derivative works based on this work or any other Project Gutenberg™ work. The Foundation makes no representations concerning the copyright status of any work in any country other than the United States.

1.E. Unless you have removed all references to Project Gutenberg:

1.E.1. The following sentence, with active links to, or other immediate access to, the full Project Gutenberg™ License must appear prominently whenever any copy of a Project Gutenberg™ work (any work on which the phrase “Project Gutenberg” appears, or with which the phrase “Project Gutenberg” is associated) is accessed, displayed, performed, viewed, copied or distributed:

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

1.E.2. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is derived from texts not protected by U.S. copyright law (does not contain a notice indicating that it is posted with permission of the copyright holder), the work can be copied and distributed to anyone in the United States without paying any fees or charges. If you are redistributing or providing access to a work with the phrase “Project Gutenberg” associated with or appearing on the work, you must comply either with the requirements of paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 or obtain permission for the use of the work and the Project Gutenberg™ trademark as set forth in paragraphs 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.3. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is posted with the permission of the copyright holder, your use and distribution must comply with both paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 and any additional terms imposed by the copyright holder. Additional terms will be linked to the Project Gutenberg™ License for all works posted with the permission of the copyright holder found at the beginning of this work.

1.E.4. Do not unlink or detach or remove the full Project Gutenberg™ License terms from this work, or any files containing a part of this work or any other work associated with Project Gutenberg™.

1.E.5. Do not copy, display, perform, distribute or redistribute this electronic work, or any part of this electronic work, without prominently displaying the sentence set forth in paragraph 1.E.1 with active links or immediate access to the full terms of the Project Gutenberg™ License.

1.E.6. You may convert to and distribute this work in any binary, compressed, marked up, nonproprietary or proprietary form, including any word processing or hypertext form. However, if you provide access to or distribute copies of a Project Gutenberg™ work in a format other than “Plain Vanilla ASCII” or other format used in the official version posted on the official Project Gutenberg™ website (www.gutenberg.org), you must, at no additional cost, fee or expense to the user, provide a copy, a means of exporting a copy, or a means of obtaining a copy upon request, of the work in its original “Plain Vanilla ASCII” or other form. Any alternate format must include the full Project Gutenberg™ License as specified in paragraph 1.E.1.

1.E.7. Do not charge a fee for access to, viewing, displaying, performing, copying or distributing any Project Gutenberg™ works unless you comply with paragraph 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.8. You may charge a reasonable fee for copies of or providing access to or distributing Project Gutenberg™ electronic works provided that:

- • You pay a royalty fee of 20% of the gross profits you derive from the use of Project Gutenberg™ works calculated using the method you already use to calculate your applicable taxes. The fee is owed to the owner of the Project Gutenberg™ trademark, but he has agreed to donate royalties under this paragraph to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation. Royalty payments must be paid within 60 days following each date on which you prepare (or are legally required to prepare) your periodic tax returns. Royalty payments should be clearly marked as such and sent to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation at the address specified in Section 4, “Information about donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation.”

- • You provide a full refund of any money paid by a user who notifies you in writing (or by e-mail) within 30 days of receipt that s/he does not agree to the terms of the full Project Gutenberg™ License. You must require such a user to return or destroy all copies of the works possessed in a physical medium and discontinue all use of and all access to other copies of Project Gutenberg™ works.

- • You provide, in accordance with paragraph 1.F.3, a full refund of any money paid for a work or a replacement copy, if a defect in the electronic work is discovered and reported to you within 90 days of receipt of the work.

- • You comply with all other terms of this agreement for free distribution of Project Gutenberg™ works.

1.E.9. If you wish to charge a fee or distribute a Project Gutenberg™ electronic work or group of works on different terms than are set forth in this agreement, you must obtain permission in writing from the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the manager of the Project Gutenberg™ trademark. Contact the Foundation as set forth in Section 3 below.

1.F.

1.F.1. Project Gutenberg volunteers and employees expend considerable effort to identify, do copyright research on, transcribe and proofread works not protected by U.S. copyright law in creating the Project Gutenberg™ collection. Despite these efforts, Project Gutenberg™ electronic works, and the medium on which they may be stored, may contain “Defects,” such as, but not limited to, incomplete, inaccurate or corrupt data, transcription errors, a copyright or other intellectual property infringement, a defective or damaged disk or other medium, a computer virus, or computer codes that damage or cannot be read by your equipment.

1.F.2. LIMITED WARRANTY, DISCLAIMER OF DAMAGES - Except for the “Right of Replacement or Refund” described in paragraph 1.F.3, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the owner of the Project Gutenberg™ trademark, and any other party distributing a Project Gutenberg™ electronic work under this agreement, disclaim all liability to you for damages, costs and expenses, including legal fees. YOU AGREE THAT YOU HAVE NO REMEDIES FOR NEGLIGENCE, STRICT LIABILITY, BREACH OF WARRANTY OR BREACH OF CONTRACT EXCEPT THOSE PROVIDED IN PARAGRAPH 1.F.3. YOU AGREE THAT THE FOUNDATION, THE TRADEMARK OWNER, AND ANY DISTRIBUTOR UNDER THIS AGREEMENT WILL NOT BE LIABLE TO YOU FOR ACTUAL, DIRECT, INDIRECT, CONSEQUENTIAL, PUNITIVE OR INCIDENTAL DAMAGES EVEN IF YOU GIVE NOTICE OF THE POSSIBILITY OF SUCH DAMAGE.

1.F.3. LIMITED RIGHT OF REPLACEMENT OR REFUND - If you discover a defect in this electronic work within 90 days of receiving it, you can receive a refund of the money (if any) you paid for it by sending a written explanation to the person you received the work from. If you received the work on a physical medium, you must return the medium with your written explanation. The person or entity that provided you with the defective work may elect to provide a replacement copy in lieu of a refund. If you received the work electronically, the person or entity providing it to you may choose to give you a second opportunity to receive the work electronically in lieu of a refund. If the second copy is also defective, you may demand a refund in writing without further opportunities to fix the problem.

1.F.4. Except for the limited right of replacement or refund set forth in paragraph 1.F.3, this work is provided to you ‘AS-IS’, WITH NO OTHER WARRANTIES OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO WARRANTIES OF MERCHANTABILITY OR FITNESS FOR ANY PURPOSE.

1.F.5. Some states do not allow disclaimers of certain implied warranties or the exclusion or limitation of certain types of damages. If any disclaimer or limitation set forth in this agreement violates the law of the state applicable to this agreement, the agreement shall be interpreted to make the maximum disclaimer or limitation permitted by the applicable state law. The invalidity or unenforceability of any provision of this agreement shall not void the remaining provisions.

1.F.6. INDEMNITY - You agree to indemnify and hold the Foundation, the trademark owner, any agent or employee of the Foundation, anyone providing copies of Project Gutenberg™ electronic works in accordance with this agreement, and any volunteers associated with the production, promotion and distribution of Project Gutenberg™ electronic works, harmless from all liability, costs and expenses, including legal fees, that arise directly or indirectly from any of the following which you do or cause to occur: (a) distribution of this or any Project Gutenberg™ work, (b) alteration, modification, or additions or deletions to any Project Gutenberg™ work, and (c) any Defect you cause.

Section 2. Information about the Mission of Project Gutenberg™

Project Gutenberg™ is synonymous with the free distribution of electronic works in formats readable by the widest variety of computers including obsolete, old, middle-aged and new computers. It exists because of the efforts of hundreds of volunteers and donations from people in all walks of life.

Volunteers and financial support to provide volunteers with the assistance they need are critical to reaching Project Gutenberg™’s goals and ensuring that the Project Gutenberg™ collection will remain freely available for generations to come. In 2001, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation was created to provide a secure and permanent future for Project Gutenberg™ and future generations. To learn more about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation and how your efforts and donations can help, see Sections 3 and 4 and the Foundation information page at www.gutenberg.org.

Section 3. Information about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

The Project Gutenberg Literary Archive Foundation is a non-profit 501(c)(3) educational corporation organized under the laws of the state of Mississippi and granted tax exempt status by the Internal Revenue Service. The Foundation’s EIN or federal tax identification number is 64-6221541. Contributions to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation are tax deductible to the full extent permitted by U.S. federal laws and your state’s laws.

The Foundation’s business office is located at 809 North 1500 West, Salt Lake City, UT 84116, (801) 596-1887. Email contact links and up to date contact information can be found at the Foundation’s website and official page at www.gutenberg.org/contact

Section 4. Information about Donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

Project Gutenberg™ depends upon and cannot survive without widespread public support and donations to carry out its mission of increasing the number of public domain and licensed works that can be freely distributed in machine-readable form accessible by the widest array of equipment including outdated equipment. Many small donations ($1 to $5,000) are particularly important to maintaining tax exempt status with the IRS.

The Foundation is committed to complying with the laws regulating charities and charitable donations in all 50 states of the United States. Compliance requirements are not uniform and it takes a considerable effort, much paperwork and many fees to meet and keep up with these requirements. We do not solicit donations in locations where we have not received written confirmation of compliance. To SEND DONATIONS or determine the status of compliance for any particular state visit www.gutenberg.org/donate.

While we cannot and do not solicit contributions from states where we have not met the solicitation requirements, we know of no prohibition against accepting unsolicited donations from donors in such states who approach us with offers to donate.

International donations are gratefully accepted, but we cannot make any statements concerning tax treatment of donations received from outside the United States. U.S. laws alone swamp our small staff.

Please check the Project Gutenberg web pages for current donation methods and addresses. Donations are accepted in a number of other ways including checks, online payments and credit card donations. To donate, please visit: www.gutenberg.org/donate.

Section 5. General Information About Project Gutenberg™ electronic works

Professor Michael S. Hart was the originator of the Project Gutenberg™ concept of a library of electronic works that could be freely shared with anyone. For forty years, he produced and distributed Project Gutenberg™ eBooks with only a loose network of volunteer support.

Project Gutenberg™ eBooks are often created from several printed editions, all of which are confirmed as not protected by copyright in the U.S. unless a copyright notice is included. Thus, we do not necessarily keep eBooks in compliance with any particular paper edition.

Most people start at our website which has the main PG search facility: www.gutenberg.org.

This website includes information about Project Gutenberg™, including how to make donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, how to help produce our new eBooks, and how to subscribe to our email newsletter to hear about new eBooks.

Table of Contents

HILJAISINA HETKINÄ

SISÄLTÖ:

THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE