The Project Gutenberg eBook of Mallassaunalla: Näytelmällinen pikakuva 1:ssä näytöksessä

This ebook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this ebook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

Title: Mallassaunalla: Näytelmällinen pikakuva 1:ssä näytöksessä

Author: Kaarle Halme

Release date: May 15, 2021 [eBook #65352]

Language: Finnish

Credits: Tapio Riikonen

*** START OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK MALLASSAUNALLA: NÄYTELMÄLLINEN PIKAKUVA 1:SSÄ NÄYTÖKSESSÄ ***

MALLASSAUNALLA

Näytelmällinen pikakuva 1:ssä näytöksessä

Kirj.

KAARLE HALME

Helsingissä, Kustannusosakeyhtiö Otava, 1900.

HENKILÖT:

Ulla-täti, talon emäntä.

Keturin Aaro, Ullan sisarenpoika.

Tallus-Mikko, varakas vanhapoika.

Aina |

Aliina | Ullan palvelusväkeä.

Kalle |

Ville.

Esa.

Jussi.

Matti.

Liisa.

Kylän nuorta väkeä.

Tapaus Hämeessä.

Maalaissaunan edusta. Sauna oikealla. Perällä järvimaisema. Saunan taitse kulkee polku vasemmalle, jossa on aita, portaat ja halkopino.

Aliina (lakaisee saunan edustaa, hyräilee).

Tule illalla, ole tallella!

Saat maata mun käteni varrella.

Aina (tulee vasemmalta aidan yli, kantaen kahvipannua). Vieläkö on tikua saunassa?

Aliina. Tuskinpa sitä enään… Eiköhän tuota jo lakeinen ole niellyt.

Aina. Tässä on nyt kahvi valmiiksi keitettynä. Pannaan vaan hautumaan tuonne pesän suuhun. (Menee saunaan.)

Aliina. Mitäs sinä noin suurella pannulla?… Ihanko se on täynnä?

Aina. Tottapa tietenkin. Tyhjääkös sinä täällä härppisit kaiken yötä? Ja täytyyhän sitä olla vähän vieraankin varaksi, jos joku sattuisi pistäytymään.

Aliina. Oletko sinä ehkä käskenyt jonkun?

Aina (tulee saunasta). Mitäs minä ketään. Mutta kuka sen tietää mitä minkin päähän pistää. Ainahan sitä näin mallassaunalle kertyy jos joitakin.

Aliina. Mutta jos emäntä saa tietää meidän vehkeemme, niin siitä se vasta tomu nousee.

Aina. Ei ikänä kun laskee. — Saa kai nyt edes runtuviikolla pikkuisen elämöidä. Kuules Aliina! (vetää Aliinan istumaan kivelle.) Kaikista meiningeistä päättäen, saamme olla tänä yönä rauhassa Ulla emännästä.

Aliina. Mitenkä rauhassa?

Aina. Saatpahan nähdä, että Tallus-Mikko kohta ilmestyy näille maille. Niillä kahdella on aikomus huomenna mennä kuulutuksen ottoon.

Aliina. Älä nyt! Innalan emännälläkö ja Mikolla? No mutta, mitäs Keturin Aaro siihen sanoo? Se ei kuulu ollenkaan kärsivän Mikkoa.

Aina. Mitäpäs Aaro! Ei suinkaan hän tädilleen mitään voi. Eikä Ulla-täti anna itseänsä niin vaan komennella. Jos Aaro tulee tänne saunalle tänä iltana niin…

Aliina. Niin mitä?

Aina. Ethän sinä kerro sitä kenellekään?

Aliina. Kellekäs minä sitä —

Aina. Kai Kallekin tulee tänne, jahka ehtii.

Aliina. Taitaapa se tulla. — Menenkö sanomaan sille?

Aina. Eiköhän tuo itsekin sen vertaa älynne. No, mene vaan ja tuo yksin tein ne kahvitokeet minun kaapistani. Se, täss' on avain! Muista myöskin ottaa sokeripalaset pöytälaatikosta.

Aliina. Kyllä, kyllä. Mutta entäs kerma? Mistäs sitä saa? En minä tohdi maitokamarista —

Aina (päästelee hiuksiaan). Mene nyt vaan! Kyllä minä hankin.

Aliina (mennessään). Ota paljon sitte, kun kerran otat. Kalle niin tykkää kermasta.

Aina. Ha, ha, ha! Oma kunkin hyvä; sammakonkin nuijapää. (Palmikoitsee hiuksiaan.)

Kun sinä kultani meille tulet,

Niin tule sinä aivan hiljaa,

Kulje pitkin pientareita,

Ettet tallais' viljaa!

Aaro (on tullut polkua saunan nurkan taitse. Hypähtää Ainan viereen).

Kuljen pitkin pientareita,

Etten tallais' viljaa.

Aina. Aaro! Kas tuota kun suotta aikojaan säikyttelee. Varhain sinä tulitkin.

Aaro. Mitäs siinä muuta! Kun tunsin maltaiden hajun, niin täytyi lähteä. — Ketäs sinä äsken ajattelit?

Aina. Koska äsken?

Aaro. Äsken kun lauloit.

Aina. Enpähän tuota muista.

Aaro. Onko niitä sitten niin monta?

Aina. Ketä?

Aaro. Niitä viljan tallaajia.

Aina (katsoo Aaroa). Löytyypä kai noita aina yöjalkalaisia.

Aaro. "Hyvin tähtäsit, vaikka ohi osasit" sanoi kettu kytälle. Minähän jaloittelen ainoastaan sinun ilmoillasi.

Aina. Ph! Uskois senkin outo todeksi, mutta tuttu ei pidä asianakaan!

Aaro. Aivan oikein! (Kiertää käsivartensa Ainan vyötäiselle.) Tuttu tietää, ei se uskoa tarvitse.

Aina. Kyllä sinussa näin vähin väin aina miestä on, mutta uskaltaisitko sanoa samaa Ulla tädille?

Aaro. Sitäkö että sinä olet rasvannut luhtisi oven sarannot minua varten?

Aina. Sinua varten! Voipa siellä käydä muitakin kokeilla, sillä aikaa kun sinä toisaalle tungeksit. Hyi! Kun oletkin sellainen.

Aaro (puoleksi laulaen).

Sorjaa vartta ja kaunista muotoa taitaa rakastella,

Vaan hulmuhelmani rentoa luontoa en voi vastustella.

(Suutelee Ainaa.)

Aina (nojaa kyynärpäillänsä Aaron polveen). Miksi et tullutkaan eilen, vaikka lupasit? Minä odotin sinua niin kauvan.

Aaro. En jaonnut kahdeksi. Tulin kotia vasta aamulla.

Aina. Aamulla? Mistä sitten?

Aaro. Markkinoilta.

Aina. Jesta poo! Vai kävit sinä markkinoilla? No, entäs tuliaiset? Missä ne ovat?

Aaro. Pitikö vielä sellaisiakin olla! Tässähän niitä on kylliksi.

Aina. Missä?

Aaro. Tässä — minussa.

Aina. Hyh! — Olet sinä aika kitupiikki. Olet jo!

Aaro (hyräilee).

Vaan hulmuhelmani rentoa luontoa en voi vastustella.

(Ottaa taskustaan käärön.) Kas tuossa! Ota kiini! (Heittää kääröt ilmaan.)

Aina (kirkaseo ilosta). Olihan sulla jotain. Suotta vain veikastelit. Voi, voi! mitä niissä on? Oi, voi! huivi, noin ihmeen nätti! Ja nämät sitten! Tulipunaista silkkiä? Mitkä ne ovat, nämät nauhat?

Aaro. Koeta sovittaa tuonne palmikkosi latvoihin!

Aina. Vai palmikkonauhat, vai? No, voi mun päiviäni! (Heittää huivin kaulaansa ja asettaa nauhoja.) Tuhansia kiitoksia nyt, Aaro kulta! Sinä olet oikein hyvä poika.

Aaro. Lienenkö tuota jo hyväksi muuttunut sitten äskeisen?

Aina (heittäytyy Aaron viereen). Olet, olet. Sinä olet hyvä, paras poika maailmassa.

Aaro. Ja sinä olet hempein hulmuhelma auringon alla. (Syleilee ja suutelee Ainaa.)

Aina. Soh! Noh! Anna nyt olla. Herrajemmeri sentään! Etkös kuule? Tuolla polulla tulee joku. Laske pian!

Aaro. Tulkoon jos on tullakseen. Sitten he näkevät kuinka naimista niisiin pannaan. (Aikaa taas suudella.)

Aina. Kaunista näkemis — — soh! vallan riivattuhan sinä olet. (Työntää Aaron kiveltä.) Hah! Hah! Noin työ mieheltä käy, sanoi henkuri kuin niukkasi. (Juoksee nauraen saunan nurkalle ja tähystelee oikealle.)

Aaro (hyräilee maatessaan).

Vaan hulmuhelmani rentoa luontoa en voi vastustella.

Aina. Annappas nyt viidakon vilistä hyvän sään aikana.

Aaro (kääntyy kyljelleen). Joko ukkonen käy, vai tuleeko turkkilainen?

Aina (tulee Aaron luo). Ei juuri kumpikaan, mutta hätääntyvät ne pelkurit vähemmästäkin.

Aaro (koettaa vetää Ainaa, luokseen). No, no! Ei hätä tämmöinen ole!

Aina (istuu Aaron viereen). Istutaan sitten ja imehdellään. Saa häntä tätisi suun täytettä, sinunkin varaksesi.

Aaro. Viis minä tädistä! Mokoma hupakko, joka vielä ruumiskirstun vieressä naimista ajattelee. Hän ei kelpaa neuvojaksi.

Aina. Parempi sentään pysytellä hänen suosiossaan, muuten voi Innala luiskahtaa nenäsi ohi.

Aaro. Kai se sen kuitenkin tekee, jos kerran täti menee naimisiin. Voihan hän vielä perillisiäkin saada jos oikein onni lenkää. Saakeli sentään sitä Tallus-Mikkoa! Häntä tekisi mieleni niin tollahuttaa, että…

Aina. No, tuossa hän tulee nurkan takana.

Aaro (hypähtää ylös). Mikkoko? No, sun saakeli! (Katselee ympärilleen.) Olis ihminen kotona, sanoi Tala kun järveen putosi.

Aina (nauraen). Opeta Tallus-Mikolle, kuinka naimista niisiin pannaan!

Aaro. Ei nyt ole aikaa leikitellä, sanoi Apsa kun selkäänsä sai. (Avaa saunan oven.)

Aina (nauraen). Mutta entäs, tollahuttaminen?

Aaro. Ei nyt passaa, sanoi räätäli pöksyjä. Hyh, hyh! Onpas täällä kuumuutta. No, ei lämmin luita särje. (Menee saunaan.)

Aina. Koli, koli, kolia! Joko lymyss' ollaan koli, koli, kolia! (Katselee lahjojaan, hyräelee.)

Sorjalle poijalle helluksi menin rakkauden tähden,

Sorjalta poijalta kihloja kannan kirkkoväen nähden.

Mikko (tulee). Vai niin on asia! Soo, soo! Vai niin on asia!

Aina (nousee seisomaan. Lyö kätensä yhteen). No eipä nyt maailman päivinä olisi tuota uskonut! (Purskahtaa nauramaan.)

Mikko (hämillään). Noin taas. Mitä niin? Noin taas. Mitä uskonut?

Aina (pidätellen itseään). Ei mitään erinomaista. Minä vaan tässä ihmettelen, miten Mikko on voinut muuttua noin pulskaksi.

Mikko (röyhistää itseänsä). He, he! Vai niin on asia. Soo, soo! Vai niin on asia. — Noin taas. Onko teidän emäntä kotosalla?

Aina (nyykäyttää päätään). Ja naimapuuhissa poika juoksentelee vielä vanhoilla päivillänsä! No, ei olisi uskonut!

Mikko. Noin taas. Satuin kulkemaan täällä päin vähän asioilla ja — noin taas —

Aina. Älkää yhtään syöttäkö pajun köyttä! Naamasta sen sulhasmiehen oitis tuntee. — Mutta te olette vielä nätti poika sentään ettekä näytä vanhaltakaan.

Mikko. Soo, soo! Vai niin on asia.

Aina. Antakaas, kun oikeen saan silmäini täyden. (Kääntää Mikkoa.)

Mikko. Noin taas —

Aina. No se on sitten täydestä käypää, kiireestä kantapäähän asti.

Mikko. Noin taas — (haistelee ilmaa.) Valvotaanko mallassaunalla tänä yönä?

Aina. Semmoinen se yritys tässä taitaa olla.

Mikko. Soo, soo! Vai niin on asia! Soo, soo! Kyllä mä sen arvasin. Tuntuu ilma vähän noin taas — haiskahtavan. Haiskahtavan, hm — ei maar sentään — ei auta viivytellä. Noin taas. Ehtookin joutuu vähitellen. Palatessani poikkeen pikipäinsä kuokkavieraaksi. — Noin taas —

Aina. No, oikeinko se on se Mikko korviansa myöten rakastunut siihen Ulla tätiin? (siemailee.) Pitäisi nyt teidän nuorempia ja nätimpiäkin saada, kun vielä olette noin muhkea ja varakas sitten.

Mikko. Eihän ne rikkaiden talojen tytöt enään näin ikämiehestä.

Aina. Soo! Se onkin sitten vaan taloa kun te persottelette.

Mikko. Noin taas —

Ulla (huutaa vasemmalla). Aina! Aina!

Aina. Siinä se morsian terttu nyt on! Rakkaus nykii tänne päin.

Ulla (huutaa). Kuuletkos Aina!

Aina. Jaa, jaa! No, mikäs nyt on hätänä sitten?

Ulla. Missä sinä koko päivän vetkuttelet senkin lietona? (Tulee, huomaa Mikon.) Kas, kun Mikkokin… En aikonut hoksatakaan. Hyvää ehtoota! No mitäs Mikolle… Aina! Menes panemaan pannu tulelle, koska on vieraita. No, mitäs hyvää Mikolle kuuluu!

Mikko. Kiitoksia vaan! Noin taas. — Minä tässä juuri Ainalta kyselin jos emäntä on kotosalla. (Ottaa piippunsa ja istuu kivellä.)

Ulla. Tottakai kotosalla, kun juuri tässä odottelin… Kun se Heta tässä tuonoin pakisi tulosta…

Mikko. Noin taas — Hm! Tulin vähän niinkuin peräämään niitä kesällisiä puheita.

Ulla. Niin aina. Olen minä tässä vähän meinannut taloani tuolle Keturin Aarolle, kun ei itselläkään ole perillisiä tässä —

Mikko. Hm, hm! Noin taas —

Ulla. Mutta sitten häntä nyt vielä sentään koittaisi talon edessä, kun saisi ne velat maksoon tässä. Kun tulis taloon isäntä, joka toisi velkojen vastinta. Ja mikähän kiire minulla niin tässä olisikaan muuten antipaloille ruveta. Voisihan Herra vielä siunata noita omaisiakin, jos tästä naimahommiin kerta takertuu. Emmehän me vielä niin ikäloppuja ole sentään tässä, he, he, he!

Mikko. Noin taas. Ovathan ne tyttöihmisiäkin minulle toimitelleet —

Ulla. Kyllä kai! Mokomiakin haikaroita! (Kiemailee.) Olenhan minäkin jo tässä kymmenisen vuotta teloilla ollut. Johan sitä tulee ihminen ihan kun uudeksi vähemmässäkin ajassa.

Mikko. No niin! Niinhän sitä sanotaan että tulee. — Noin taas. Se Aaro pitäisi sitten vallan ijäksi vieroittaa Innalasta. Se kun muutenkin kuuluu olevan sellainen veivari poika, että —

Ulla. Niin. Kuinkas sitten! Aaro saa mennä sen siliän tien muille markkinoille taikka pysyä kotonaan Keturilla. Tehköön mitä hän tahtoo. Vähät me hänestä välitämme.

Aina (tulee). Tulellahan se jo kököttikin, se kahvipannu.

Ulla. Niinpä taisi tehdä, en tuota hoksannut tässä. — Kas kun jäimmekin tähän saunan eteen rupattamaan! Käykää nyt Mikko sisälle tästä, saamaan jotain suun-avausta. (Menee edellä.)

Mikko (nousee). Noin taas. Jos häntä nyt sitten. — Kotiakin pitäisi tästä — (Menee Ullan jälestä, vilkaisten Ainaan.)

Ulla. Kai maar' sen kodin aina löytää. Tulkaa nyt vaan!

Mikko (säpsähtää). Noin taas. — Kyllä, kyllä — (menevät.)

Aina. Immyt nuori, lempi vanha. Immyt vanha, lempi nuori, ha, ha, ha!

Aaro (kurkistaa ovesta). Jokos ne rakkaat sukulaiseni poistuivat? (Tulee esille.) Hyh, hyh! Sainpas minä kuulla kuuttimeni. Mutta mahdan minä Matti olla, ellen minä pane tikkua ristiin heidän hommissaan. — Lupasihan se etana poiketa saunalle, kun takaisin matelee?

Aina. Yrittihän se sanoa jotain sellaista.

Aaro. Niin pitikin, sanoi Silveri. Kuules! Minä pistäyn hätäpikaa poikien pakinoilla tuossa naapurissa. Tänä iltana pitää tanssittaman Tallus-Mikon ja Ulla tädin kihlajaisia, että taivas punottaa. (Keikauttaa Ainaa ympäri.) Hei vaan!

Aina. Älä nyt honkkeloitte. Mikä sinun tuli siellä saunassa. Saitkos häkää päähäsi?

Aaro. Jotakin ehkä sainkin, mutta ei se juuri häkää taida olla. Kyllä häntä supatan. Silmänräpäyksessä olen takaisin. (Suutelee Ainaa. Juoksee pois ja laulaa mennessään.) Vaan hulmuhelmani j.n.e.

Aina (nauraa). Ei hulluja kynnetä eikä kylvetä, hyvä maa niitä kasvaa.

Aliina (tuo kahvikuppia). Minuako se pakoon hölkkäsi?

Aina. Mitäpä tuo sinusta! Muita metkuja sillä taisi olla mielessä. — Pannaan tuonne nurkalle ne kupit. Se taisi mennä hommaamaan pelimannia Tallus-Mikon kihlajaisiksi. Kas, kun on paljon rikkoja! Nouki vähän pois noita suurempia, minä haen jotain maan peitteeksi ja tuon kermaa. (Menee. Huutaa aidan toiselta puolelta.) Tuossa saat mielitiettysi apulaiseksi. Puhukaa nyt siitä Penttilän palstatilasta! Ha! ha! ha! (Menee.)

Aliina (selittää hiuksiaan ja korjaa huiviaan).

Kalle (tulee, jää istumaan aidalle ja ahtaa piippuaan). Oikeinko kahvikestit täällä nyt on toimeen pantu?

Aliina. Semmoista haasinaa tässä on vähän pidetty, juhlan kunniaksi.

Kalle. Jaa, jaa! Kyllähän se mukavaa on sekin.

Aliina (äänettömyyden perästä). Mitäs se Aina mahtoi tarkoittaa tuolla Penttilän palstatilalla. Eikös se jotain sellaista puhunut?

Kalle. Kai Ainalla lepattamista piisaa. Ei suinkaan siinä mitään sen parempaa meininkiä ollut. En minä ainakaan siinä sellaista älynnyt.

Aliina. Niin. Ei suinkaan ollutkaan. Eikä kai sitä joka asiassa niin meininkiä kaivatakaan. Puhutaan sitä muutenkin. Suun suliksi, ajan ratoksi, jotakin lörpötellään.

Kalle. Hyvänhän sieltä muuten saisi, sieltä Penttilästä, turpeen kulman, sano — se kun häntä tarvitsee ja sellaiseen talon asumiseen pystyy, sano.

Aliina. Minä olen kuullut, että sinä olet aikonut ostaa itsellesi sieltä talon teelmään.

Kalle. Olishan se mukavaa, sano — kun ihmisellä olisi oma aitovieru ja mättään syrjä, sano; mutta ei niitä yksinäisen miehen passaa hapotella sellaisia.

Aliina. No, hei menee häntä tuonasessa naimisiin. Ei se ole sinullaiselta mieheltä muuta kun yksi tuoksahdus vaan, se tempaus.

Kalle. Mitäpäs sitä niin meikäläinen sellaisiin juoniin pystyy, sano, kun ei ole tottunut yön selässä noljailemaan akan hakusilla.

Aliina. Aiotko sitten kaiken ikäsi renkinä retustella?

Kalle. Tässäpä tuo elämä taitaa tarpeensa saada. (Huokasee.) Tarpeensa saada, sano.

Aliina (istuu). Kovin se tuntuu töysältä sentään se vieraan purtava. Oma on kuitenkin oma, vaikka niukempikin.

Kalle. Semmoista se tahtoo olla, sano. — Oletko sinäkin ehkä ajatellut itsellesi rupeamista.

Aliina. Mitäs minä, varaton vaimo-ihminen niin ajattelenkaan — joskus olen tuumaillut, että osaisinhan minäkin tuon emännän konstin, minä niinkun muutkin. Mutta mitäs niistä! Ei köyhän taidolla peräpenkille päästä.

Kalle. Kuinkas monta vuotta —? Jaa, tästä Pertusta alkaa nyt viides vuosi meille kummallekin, tämän talon hoiveissa. Viides vuosi sano.

Aliina. Viides kai se on nyt vastuksilla.

Kalle. Jaa, jaa! Neljä vuotta me olemme syöneet samasta kupista, eikä kärjellistä sanaa ole sinä aikana vaihdettu.

Aliina. Ei kuuna kulloinkaan! Me sopisimmekin hyvin yhdessä, vaikka sata vuotta.

Kalle. Niin kai tekisimmekin. Mikä tuota sopua mahtais sormin kouria tuokemmaksikaan, sano. Minä tässä vähän hengessäni herittelen, että ei suinkaan meitinkään, toisen paremmin kun toisenkaan parane kaukoa kurottelemisesta. Kotovarsan suuhun ei tarvitse kurkistella, sanotaan. Taitaa olla parasta, että teemme kahdesta kämmenestä neljä ja rupeamme samaan ahjoon puhaltamaan.

Aliina. Ruvetaan vaan minun puolestani. Vähätpä siitä turhasta valinnastakaan hyötyä lähtee. Harvoin vaatelias kerjäläinen rikastuu.

Kalle. Eikäpä nuot olot Innalassakaan juuri parantua taida, jos tuo kirpun nylkijä Mikko täällä isännöimään rupeaa.

Aliina. Mitäpäs nuot paranisivatkaan.

Kalle. No niin! No ei se kauppa sitten korjuusta parane, sano. (Kopistaa piippuaan saappaansa korkoon.) Mahtuu kai sinne provastin pakinoille huomisaamuna muitakin asiallisia ei ainoastaan — (Kuuluu laulua.) Taitaa tulla runtulaisia tänne mallassaunalle, koska ääniä kuuluu. Ei olla niinä miehinäkään ollenkaan. Kahden kauppa ja kolmannelle korvapuusti.

Aliina. Mitä me niistä! Itse me asiamme tiedämme. Tule tänne lähemmäksi istumaan niin saat kahvia hyvän kerman kanssa, jahka vaan Aina tulee.

Kalle (siirtyy hitaasti). Ainahan tuota ehtii etempääkin.

(Tyttöjä ja pari poikaa tulee oikealta.)

Ville. Ohhoh! Joko täällä on Ruotsi ruualla ja musta kansa murkinalla? Ehtoota sentään ja oikein hyvää ehtoota sittenkin!

Aliina. Ehtoota vaan. Ei tässä vielä. — Edeskäyvän toimissa vasta ollaan.

Ville. Antakaa nyt sitten trahteerauksen luistaa, että päästään kristilliseen alkuun ennen kuin pelimanni tulee.

(Menee istumaan ja vetää yhden tytöistä viereensä.)

Aliina. Tuleeko tänne vallan pelimannikin?

Liisa. Eiköhän tuo tulle koska hän siellä poikajoukossa kuleksii, se tämän kylän soittomestari.

Aina (tulee). Kas vaan! Johan täällä on runtuväkeä koko liuta.

Ville. Jo on, jo. Kyllä tämä väki jo yhdestä pannusta porot nuristaa Jos et usko, niin koeta! Kaada kuppeihin vaan!

Aina. Hotikoira polttaa suunsa. Oletko sitä kuullut?

Esa. Ei Ville muista, ettei hätäileminen auta muualla, kuin kirppujen tapossa.

Ville. Joka pyytää tiukkaan, saa tyytyä niukkaan, muistan minä senkin. (Hyppää ylös.) Hoi roikinaa! Siellähän se tulee jo se runtukaarti. Kuuletteko!

(Marssin sävel kuuluu.)

Aina (Aliinalle). Menes pian noutamaan kahvipannu, kyllä minä laitan nämät kuntoon.

(Aliina menee saunaan, kaikki muut ryntäävät perälle katselemaan. Laulu lähenee. Joukko poikia astuu marssitahdissa näyttämölle. Aaro ja pelimanni etunenässä. Näyttämöllä olijat yhtyvät lauluun.)

Aaro. Noin pojat! Mitäs tuumaatte tytöt? Eikös se käy vähän hyvin?

Aina Olihan se auttavaa paremman puutteessa.

Esa. Jaa, jaa! Kuta enemmän ihminen saa sitä enemmän se pyytää.

Aaro. Mitä saakelia? Kaksi paria kuppia ja kaksikymmentä henkeä. Eihän tämä jästi käytä ollenkaan.

Aina. Mene nyt tiehesi, kersantti! Kyllä minä huolen pidän, että se käyttää.

Ville. Ruvetaan sitten tanssimaan, muuten saamme odottaa aamuun asti.

Aaro. Kuules Kalle! Sinä, kun et ole niitä keikkuja-poikia, mene sinä tuonne rajakivelle ja pidä tarkka vaari, koska Tallus-Mikko lähtee talosta.

Kalle. Jaa, jaa! Mutta mitäs minä sitten teen kun hän lähtee?

Aaro. Annat meille merkin oitis paikalla.

Kalle. Jaa, jaa! Merkin, sano —

(Menee. Pelimanni virittää viuluaan.)

Aaro (laulaa ja rallattaa).

Haittan tietilä Rannan Pietilä

Huilua soitteli hali tuli taa

Hei junttia musikanttia

Hali tuli pillillä puhaltaa.

Aaro. No pelimanni, rasvaappas nyt hyppysesi.

(Iloinen tanssi alkaa.)

Kalle (tanssin tauottua huutaa). Jo se sieltä nyt tulla tepastelee.

Aaro. Mitä?

Kalle. Sanoin vaan, että kyllä se jo liikkeessä on siellä.

Aaro. Jahah! No nyt sitten komentiia alkaa, sanoi posetiivin veivari. — Menkää nyt tytöt kaikki saunaan, tuon Villen ja Esan kanssa!

Tytöt. Mitä varten? Mitä me siellä teemme?

Ville. Kyllä häntä näette sitte, tulkaa pois vaan. Ei siellä sen hullummin käy, kun Jumala sallii. (Ville ja Kalle sullovat vastahakoisia tyttöjä saunan ovesta sisälle. Tytöt kirkuvat ja nauravat.)

Aaro (Ainalle). Tee nyt Aina niinkuin neuvoin.

Aina (nauraa ja istuu saunan oven eteen). Kyllä, kyllä!

Aaro (pojille). Tynnyri sahtia vielä tänä iltana, jos vaan oikein onnistumme!

(Pojat poistuvat kuhisten saunan oven taakse. Mikko ja Ulla tulevat.)

Ulla. No ei se tarvitse sitte muuta, eikä mitään. Mennään vaan huomenna suuruspäivien ajoissa pappilaan. Sinä voit jo kävellä hiukan edeltäpäin, että päästäisiin noin vähin äänin.

Mikko. Niin. Mikä siinä on. Noin taas. Minä astuskelen johonkin tien poskeen vartoilemaan.

Ulla. Niin juuri. Sillä tavalla me pääsemme vallan hyvin. Hyvästi nyt sitten vaan!

Mikko. Hyvästi, hyvästi! Ja kiitoksia paljon.

Ulla. Koeta nyt vaan sitten toimittaa rahasi irti mitä pikemmin, sitä parempi.

Mikko. Totta kai. Kyllä minä niistä mureen pidän. Noin taas. 6,000 markkaa mulla on, niin kuin hyllyllä vaan. Kyllä se kanssa vähän asiaa korjaa, tiedän mä. He, he, he!

Ulla. Korjaa niinkin. Tottapa tietenkin. Me pääsemme ihan omillemme. Meidän ei tarvitakaan kumarrella. Hyvästi nyt vaan huomisaamuun!

Mikko. Hyvästi, hyvästi!

Ulla (menee). Suuruspäivien ajoissa sitten —

Mikko. Suuruspäivien ajoissa, niin —

(Katselee hetken Ullan jälkeen. Lähtee keputtamaan saunan ovea kohden yhä katsellen taakseen.)

Aina (päästää helakan naurun). Älkää nyt toki varpaitani tallatko, vaikka hyväkin olette.

Mikko. Ohoh! Noin taas —

Aina. Sokeeksi taitaa rakkaus tehdä, koska ei enään huomaa muita ihmisiä ollenkaan.

Mikko. Noin taas. (Kurkistaa Ullan jälkeen.) Kyllä minä sinut sentään aina huomaan. (Astuu Ainan lähelle.) En minä koskaan niin sokeaksi tule. — Saamari sentään! Jos kaikki tytöt olisivatkin yhtä nättiä kuin sinä.

Aina. Niin juuri. Ja kaikki lesket myöskin.

Mikko. Sinulla on niin kaunis suukin, että ihmeikseen —

(Kumartuu Ainaan päin.)

Aina (väistää). So, so! Emäntä tulee.

Mikko (hypähtää pystyyn). Noin taas. (Kurkkailee ympärilleen.) Kas, kun on veitikkaa, tuossa Ainassa! Mutta ehkä mennään tuonne saunaan vähäksi aikaa jutustamaan. Noin taas. Taitaisi olla siellä vähän siivommassa.

Aina. Mennään vaan minun puolestani, kylmäkin täällä tulisi liiaksi.

Mikko. Niin juuri. He, he! Kylmäkin tulisi — (ottaa Ainaa vyötäisiltä.)

Aina. Siivolla Mikko! Ei saa hätäillä tyttöjen kanssa! Hiljaa hyvää tulee, sanotaan.

Mikko. Soo, soo! Vai niin on asia. Soo, soo! Noin siis. Onkos siellä muita siellä saunassa!

Aina. Onhan siellä jokunen tyttö ja pari poikaa. Mutta on siellä tilaa vielä meillekin kahdelle.

Mikko He, he! Meillekin kahdelle! Niin kai, kyllä sopu tilaa tekee.

(Menevät saunaan.)

Aaro (kurkistaa nurkan takaa). Hyvin kävi; kun mela vilahti!

(Tulevat esille.)

Jussi. Enpä perhanassa minä vaan noin uskaltaisi, kun tuo Aaro.

Aaro. Minkätähden et uskaltaisi?

Jussi. Vähässä se suolaa sinun henttusi siellä.

(Pojat nauravat.)

Aaro (nauraa). Ei ikänä, kun mitä se sen tekee — mokoma tallus.

Matti. Ei Aaro poika olekaan arkalasta kotoisin niissä asioissa.

Aaro. En niissä enkä missään. Se vasta olisi huono mies, jonka tyttö toiselle karkaisi.

Jussi. Kai se niin on. Eipä ne kaikin ajoin näy karkaavan — ajamallakaan.

Aaro. Niin aina. Jussilla oli hiljattain hyvä kokemus sellaisestakin.

(Pojat nauravat.)

Jussi. Niin oli. Ja olkoon vaan! Mutta älkää nyt sentään unohtako Tallus-Mikkoa minun tähteni.

(Menee saunan ovelle.)

Aaro. Taitaapa ollakkin aika ja hetki jo käsissä.

Matti. Rientää pitääkin, ettei Keturin sahti happanemaan kerkiä.

(Pojat ryntäävät suurella melulla saunan ovelle.)

Jussi (kolkuttaa). Avatkaa ovi, tai tulemmeko katon kautta?

Matti. Ovi auki, taikka lauta halki! Me tahdomme puhutella Tallus-Mikkoa.

Aaro. Tulkaa nyt ulos Mikko. Täällä on muutamia ystävällisiä poikia, jotka tahtovat koetella teidän lapaluitanne.

(Pojat huutavat, meluavat ja uhkailevat Mikkoa.)

Mikko (naama nokisena pistää päänsä saunan ikkunasta). Noin taas. Tupatkaa hyvät ystävät vähän takapuolelta! Äh! Älkää velikullat enään! Ei tästä mahdu. Vatsa jää sille puolen.

Aaro. Mahtaako siat röhkiä tuolla saunan takana?

(Kurkistaa nurkan takana. Purskahtaa nauramaan.)

Mikko. Vetäkää takaisin hyvät ihmiset! Vetäkää Jumalan tähden!

Jussi. Ei taida onnistua se lentämisen konsti, vai kuinka Mikko?

(Pojat nauravat, pilkkaavat ja surkuttelevat Mikkoa.)

Tytöt (tulevat). Älkää nyt sitä raukkaa enään kiusatko!

Ville (tulee kantaen Mikon saappaita). Saakelin tuimaa menoa, kun saappaat jaloista heltiävät. (Asettaa ne Mikon eteen.)

Mikko (ottaa saappaansa). Noin taas. Tästä en pääse enään mihinkään. (Purskahtaa itkemään.) Tähänkö minun pitää nyt kuoleman? Elämän ijäkseni kuoleman!

(Itkeä lollottaa, saappaat käsissä ja puoli ruumista ikkunan ulkopuolella.)

Ulla (tulee). Mitä elämää täällä pidetään? Vai te, junkkarit! Koko maailma halkee teidän melustanne.

Mikko. Tule Ulla kulta auttamaan!

Ulla (rientää esille). Mitä? Voi hyvä isä sentään! Poikkiko on koko mies?

Mikko. Ei vielä joka paikasta. Noin taas. Äh! Auta nyt aikonensa.

Ulla. Kuinka herran nimessä sinä sinne seinän rakoon olet joutunut?

(Alkaa rääjätä Mikkoa pois.)

Aaro. Mikko pistäytyi vähän tyttöjen pariin, mutta hätääntyi, raukka, meidän tulostamme.

Ulla (hellittää). Vai sitäkö sinä —?

Mikko. Älä hellitä! Älä! Valehtelevat vaan. —

(Kiskoo itsensä irti Ullan avulla.)

Ville. Näkeehän sen meiningit saappaistakin.

Mikko (nousee jaloilleen saappaat kädessä). Soo, soo! Noin taas. Ne kiskottiin —

Aaro. Pianhan se nähdään mitä Mikko saunassa toimitti. Kyllä tuommoinen noen paljous jo johonkin tarttui. (Vetää esille Aliinan, jonka suun ympärystä on noessa.) Tuossa on pikkusen tartunnaista ensi aluksi!

(Kaikki nauravat. Aliina seisoo hölmistyneenä ja nolona paikallaan.)

Ulla (raivoissaan Mikolle). Sinä hulttion! Vai sellainen sinä oletkin! Olipa onni että ajoissa paljastit koiruutesi.

Mikko. Noin taas —

Ulla. Paikalla pois minun alueeltani!

Mikko (pakenee Ullaa). Usko minua ystäväni —

Ulla. Juuri paikalla pois! Äläkä enään ikinä näytä itseäsi minun pateillani.

Mikko. Mutta entäs se pappilan matka? Suuruspäivissä —

Ulla. Minä en ole ikinä aikonutkaan mennä pappilaan sinun kanssasi, enkä vastakaan aio. Sentin — vai vielä pappilaankin!

(Menee kiireesti pois.)

Mikko. Soo, soo! Vai niin on asia! Soo, soo!

Aaro (nauraa). Taisipa täti joksikin aikaa karkkamustua naimishommista.

Aina. Tepsiäpä taisi se sinun ristitikkusi.

Kalle (Aliinalle). Pyyhkis häntä nuot jäljet edes, kun kerran on antanut toisen niin suudella itseänsä.

(Poistuu Aliinasta.)

Aliina (menee perässä). Se on vissiin aika vale! (Alkaa itkeä.) Minä en ole ikinä mitään antanut kellekään, Kalle! Kuule Kalle! Minä puhun totta vaikka valalle pantaisiin.

Aina (nauraa). Älä ole milläsikään Kalle! Minä sen Aliinan huulet nokesin ja Mikon myöskin.

Aaro. Kyllä Mikko voi todistaa, ettei Aliina ole antanut suudella itseään. Eikös ole totta Mikko?

Mikko (itku suussa). On kyllä. Ei kukaan ole koskaan antanut minun suudella itseään.

Aaro. Eikö edes tätikään?

Mikko. Ee, ei — tätikään.

Aina. Voi raukka sentään! Surkutella täytyy sellaista kohtaloa. Ei se sitten missään käy päinsä, jos ei mallassaunalla.

Loppu.

*** END OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK MALLASSAUNALLA: NÄYTELMÄLLINEN PIKAKUVA 1:SSÄ NÄYTÖKSESSÄ ***

Updated editions will replace the previous one—the old editions will be renamed.

Creating the works from print editions not protected by U.S. copyright law means that no one owns a United States copyright in these works, so the Foundation (and you!) can copy and distribute it in the United States without permission and without paying copyright royalties. Special rules, set forth in the General Terms of Use part of this license, apply to copying and distributing Project Gutenberg™ electronic works to protect the PROJECT GUTENBERG™ concept and trademark. Project Gutenberg is a registered trademark, and may not be used if you charge for an eBook, except by following the terms of the trademark license, including paying royalties for use of the Project Gutenberg trademark. If you do not charge anything for copies of this eBook, complying with the trademark license is very easy. You may use this eBook for nearly any purpose such as creation of derivative works, reports, performances and research. Project Gutenberg eBooks may be modified and printed and given away—you may do practically ANYTHING in the United States with eBooks not protected by U.S. copyright law. Redistribution is subject to the trademark license, especially commercial redistribution.

START: FULL LICENSE

THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE

PLEASE READ THIS BEFORE YOU DISTRIBUTE OR USE THIS WORK

To protect the Project Gutenberg™ mission of promoting the free distribution of electronic works, by using or distributing this work (or any other work associated in any way with the phrase “Project Gutenberg”), you agree to comply with all the terms of the Full Project Gutenberg™ License available with this file or online at www.gutenberg.org/license.

Section 1. General Terms of Use and Redistributing Project Gutenberg™ electronic works

1.A. By reading or using any part of this Project Gutenberg™ electronic work, you indicate that you have read, understand, agree to and accept all the terms of this license and intellectual property (trademark/copyright) agreement. If you do not agree to abide by all the terms of this agreement, you must cease using and return or destroy all copies of Project Gutenberg™ electronic works in your possession. If you paid a fee for obtaining a copy of or access to a Project Gutenberg™ electronic work and you do not agree to be bound by the terms of this agreement, you may obtain a refund from the person or entity to whom you paid the fee as set forth in paragraph 1.E.8.

1.B. “Project Gutenberg” is a registered trademark. It may only be used on or associated in any way with an electronic work by people who agree to be bound by the terms of this agreement. There are a few things that you can do with most Project Gutenberg™ electronic works even without complying with the full terms of this agreement. See paragraph 1.C below. There are a lot of things you can do with Project Gutenberg™ electronic works if you follow the terms of this agreement and help preserve free future access to Project Gutenberg™ electronic works. See paragraph 1.E below.

1.C. The Project Gutenberg Literary Archive Foundation (“the Foundation” or PGLAF), owns a compilation copyright in the collection of Project Gutenberg™ electronic works. Nearly all the individual works in the collection are in the public domain in the United States. If an individual work is unprotected by copyright law in the United States and you are located in the United States, we do not claim a right to prevent you from copying, distributing, performing, displaying or creating derivative works based on the work as long as all references to Project Gutenberg are removed. Of course, we hope that you will support the Project Gutenberg™ mission of promoting free access to electronic works by freely sharing Project Gutenberg™ works in compliance with the terms of this agreement for keeping the Project Gutenberg™ name associated with the work. You can easily comply with the terms of this agreement by keeping this work in the same format with its attached full Project Gutenberg™ License when you share it without charge with others.

1.D. The copyright laws of the place where you are located also govern what you can do with this work. Copyright laws in most countries are in a constant state of change. If you are outside the United States, check the laws of your country in addition to the terms of this agreement before downloading, copying, displaying, performing, distributing or creating derivative works based on this work or any other Project Gutenberg™ work. The Foundation makes no representations concerning the copyright status of any work in any country other than the United States.

1.E. Unless you have removed all references to Project Gutenberg:

1.E.1. The following sentence, with active links to, or other immediate access to, the full Project Gutenberg™ License must appear prominently whenever any copy of a Project Gutenberg™ work (any work on which the phrase “Project Gutenberg” appears, or with which the phrase “Project Gutenberg” is associated) is accessed, displayed, performed, viewed, copied or distributed:

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

1.E.2. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is derived from texts not protected by U.S. copyright law (does not contain a notice indicating that it is posted with permission of the copyright holder), the work can be copied and distributed to anyone in the United States without paying any fees or charges. If you are redistributing or providing access to a work with the phrase “Project Gutenberg” associated with or appearing on the work, you must comply either with the requirements of paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 or obtain permission for the use of the work and the Project Gutenberg™ trademark as set forth in paragraphs 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.3. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is posted with the permission of the copyright holder, your use and distribution must comply with both paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 and any additional terms imposed by the copyright holder. Additional terms will be linked to the Project Gutenberg™ License for all works posted with the permission of the copyright holder found at the beginning of this work.

1.E.4. Do not unlink or detach or remove the full Project Gutenberg™ License terms from this work, or any files containing a part of this work or any other work associated with Project Gutenberg™.

1.E.5. Do not copy, display, perform, distribute or redistribute this electronic work, or any part of this electronic work, without prominently displaying the sentence set forth in paragraph 1.E.1 with active links or immediate access to the full terms of the Project Gutenberg™ License.

1.E.6. You may convert to and distribute this work in any binary, compressed, marked up, nonproprietary or proprietary form, including any word processing or hypertext form. However, if you provide access to or distribute copies of a Project Gutenberg™ work in a format other than “Plain Vanilla ASCII” or other format used in the official version posted on the official Project Gutenberg™ website (www.gutenberg.org), you must, at no additional cost, fee or expense to the user, provide a copy, a means of exporting a copy, or a means of obtaining a copy upon request, of the work in its original “Plain Vanilla ASCII” or other form. Any alternate format must include the full Project Gutenberg™ License as specified in paragraph 1.E.1.

1.E.7. Do not charge a fee for access to, viewing, displaying, performing, copying or distributing any Project Gutenberg™ works unless you comply with paragraph 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.8. You may charge a reasonable fee for copies of or providing access to or distributing Project Gutenberg™ electronic works provided that:

- • You pay a royalty fee of 20% of the gross profits you derive from the use of Project Gutenberg™ works calculated using the method you already use to calculate your applicable taxes. The fee is owed to the owner of the Project Gutenberg™ trademark, but he has agreed to donate royalties under this paragraph to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation. Royalty payments must be paid within 60 days following each date on which you prepare (or are legally required to prepare) your periodic tax returns. Royalty payments should be clearly marked as such and sent to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation at the address specified in Section 4, “Information about donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation.”

- • You provide a full refund of any money paid by a user who notifies you in writing (or by e-mail) within 30 days of receipt that s/he does not agree to the terms of the full Project Gutenberg™ License. You must require such a user to return or destroy all copies of the works possessed in a physical medium and discontinue all use of and all access to other copies of Project Gutenberg™ works.

- • You provide, in accordance with paragraph 1.F.3, a full refund of any money paid for a work or a replacement copy, if a defect in the electronic work is discovered and reported to you within 90 days of receipt of the work.

- • You comply with all other terms of this agreement for free distribution of Project Gutenberg™ works.

1.E.9. If you wish to charge a fee or distribute a Project Gutenberg™ electronic work or group of works on different terms than are set forth in this agreement, you must obtain permission in writing from the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the manager of the Project Gutenberg™ trademark. Contact the Foundation as set forth in Section 3 below.

1.F.

1.F.1. Project Gutenberg volunteers and employees expend considerable effort to identify, do copyright research on, transcribe and proofread works not protected by U.S. copyright law in creating the Project Gutenberg™ collection. Despite these efforts, Project Gutenberg™ electronic works, and the medium on which they may be stored, may contain “Defects,” such as, but not limited to, incomplete, inaccurate or corrupt data, transcription errors, a copyright or other intellectual property infringement, a defective or damaged disk or other medium, a computer virus, or computer codes that damage or cannot be read by your equipment.

1.F.2. LIMITED WARRANTY, DISCLAIMER OF DAMAGES - Except for the “Right of Replacement or Refund” described in paragraph 1.F.3, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the owner of the Project Gutenberg™ trademark, and any other party distributing a Project Gutenberg™ electronic work under this agreement, disclaim all liability to you for damages, costs and expenses, including legal fees. YOU AGREE THAT YOU HAVE NO REMEDIES FOR NEGLIGENCE, STRICT LIABILITY, BREACH OF WARRANTY OR BREACH OF CONTRACT EXCEPT THOSE PROVIDED IN PARAGRAPH 1.F.3. YOU AGREE THAT THE FOUNDATION, THE TRADEMARK OWNER, AND ANY DISTRIBUTOR UNDER THIS AGREEMENT WILL NOT BE LIABLE TO YOU FOR ACTUAL, DIRECT, INDIRECT, CONSEQUENTIAL, PUNITIVE OR INCIDENTAL DAMAGES EVEN IF YOU GIVE NOTICE OF THE POSSIBILITY OF SUCH DAMAGE.

1.F.3. LIMITED RIGHT OF REPLACEMENT OR REFUND - If you discover a defect in this electronic work within 90 days of receiving it, you can receive a refund of the money (if any) you paid for it by sending a written explanation to the person you received the work from. If you received the work on a physical medium, you must return the medium with your written explanation. The person or entity that provided you with the defective work may elect to provide a replacement copy in lieu of a refund. If you received the work electronically, the person or entity providing it to you may choose to give you a second opportunity to receive the work electronically in lieu of a refund. If the second copy is also defective, you may demand a refund in writing without further opportunities to fix the problem.

1.F.4. Except for the limited right of replacement or refund set forth in paragraph 1.F.3, this work is provided to you ‘AS-IS’, WITH NO OTHER WARRANTIES OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO WARRANTIES OF MERCHANTABILITY OR FITNESS FOR ANY PURPOSE.

1.F.5. Some states do not allow disclaimers of certain implied warranties or the exclusion or limitation of certain types of damages. If any disclaimer or limitation set forth in this agreement violates the law of the state applicable to this agreement, the agreement shall be interpreted to make the maximum disclaimer or limitation permitted by the applicable state law. The invalidity or unenforceability of any provision of this agreement shall not void the remaining provisions.

1.F.6. INDEMNITY - You agree to indemnify and hold the Foundation, the trademark owner, any agent or employee of the Foundation, anyone providing copies of Project Gutenberg™ electronic works in accordance with this agreement, and any volunteers associated with the production, promotion and distribution of Project Gutenberg™ electronic works, harmless from all liability, costs and expenses, including legal fees, that arise directly or indirectly from any of the following which you do or cause to occur: (a) distribution of this or any Project Gutenberg™ work, (b) alteration, modification, or additions or deletions to any Project Gutenberg™ work, and (c) any Defect you cause.

Section 2. Information about the Mission of Project Gutenberg™

Project Gutenberg™ is synonymous with the free distribution of electronic works in formats readable by the widest variety of computers including obsolete, old, middle-aged and new computers. It exists because of the efforts of hundreds of volunteers and donations from people in all walks of life.

Volunteers and financial support to provide volunteers with the assistance they need are critical to reaching Project Gutenberg™’s goals and ensuring that the Project Gutenberg™ collection will remain freely available for generations to come. In 2001, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation was created to provide a secure and permanent future for Project Gutenberg™ and future generations. To learn more about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation and how your efforts and donations can help, see Sections 3 and 4 and the Foundation information page at www.gutenberg.org.

Section 3. Information about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

The Project Gutenberg Literary Archive Foundation is a non-profit 501(c)(3) educational corporation organized under the laws of the state of Mississippi and granted tax exempt status by the Internal Revenue Service. The Foundation’s EIN or federal tax identification number is 64-6221541. Contributions to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation are tax deductible to the full extent permitted by U.S. federal laws and your state’s laws.

The Foundation’s business office is located at 809 North 1500 West, Salt Lake City, UT 84116, (801) 596-1887. Email contact links and up to date contact information can be found at the Foundation’s website and official page at www.gutenberg.org/contact

Section 4. Information about Donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

Project Gutenberg™ depends upon and cannot survive without widespread public support and donations to carry out its mission of increasing the number of public domain and licensed works that can be freely distributed in machine-readable form accessible by the widest array of equipment including outdated equipment. Many small donations ($1 to $5,000) are particularly important to maintaining tax exempt status with the IRS.

The Foundation is committed to complying with the laws regulating charities and charitable donations in all 50 states of the United States. Compliance requirements are not uniform and it takes a considerable effort, much paperwork and many fees to meet and keep up with these requirements. We do not solicit donations in locations where we have not received written confirmation of compliance. To SEND DONATIONS or determine the status of compliance for any particular state visit www.gutenberg.org/donate.

While we cannot and do not solicit contributions from states where we have not met the solicitation requirements, we know of no prohibition against accepting unsolicited donations from donors in such states who approach us with offers to donate.

International donations are gratefully accepted, but we cannot make any statements concerning tax treatment of donations received from outside the United States. U.S. laws alone swamp our small staff.

Please check the Project Gutenberg web pages for current donation methods and addresses. Donations are accepted in a number of other ways including checks, online payments and credit card donations. To donate, please visit: www.gutenberg.org/donate.

Section 5. General Information About Project Gutenberg™ electronic works

Professor Michael S. Hart was the originator of the Project Gutenberg™ concept of a library of electronic works that could be freely shared with anyone. For forty years, he produced and distributed Project Gutenberg™ eBooks with only a loose network of volunteer support.

Project Gutenberg™ eBooks are often created from several printed editions, all of which are confirmed as not protected by copyright in the U.S. unless a copyright notice is included. Thus, we do not necessarily keep eBooks in compliance with any particular paper edition.

Most people start at our website which has the main PG search facility: www.gutenberg.org.

This website includes information about Project Gutenberg™, including how to make donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, how to help produce our new eBooks, and how to subscribe to our email newsletter to hear about new eBooks.

Table of Contents

HENKILÖT:

THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE